142 CHRISTIANSHAAB DISTRIKT 



Slægten Banke (Afstamning ubekendt) har gennem flere Generationer boet 

 paa denne Plads og udmærket sig ved Fangerdygtighed. 



Udstedet Akugdlît 



(Fig. 8) ligger ca. 21 km retvisende Syd for Christianshaab paa Sydvestspidsen 

 af den store Akugdlît i Sydostbugtens nordostlige Del. Øen danner her 

 et i sydostlig Retning udskydende lavt Næs, der ender i en Fjældhumpel, 

 og som tillige med en i Fortsættelse af Næsset liggende SagdleK (»den 

 forreste«) danner en god og meget rummelig Havnebugt, endog for et meget 

 stort Antal Skibe. Skær eller Grunde findes ikke, og Ankerbunden — Ler - — er 

 overalt god. Bugten islægges sædvanligt i November, og Isen ligger til Slutningen 

 af Maj eller Begyndelsen af Juni, undertiden længere. Havnen har to Indløb, et 

 vestligt mellem Næsset og SagdleK, og et ostligt mellem denne og Akugdlît Øen. 

 Begge er fri for Skær og Grunde og belemres saa vel som Havnen aldrig af Isfjælde. 

 Der findes en lille Bingbolt til Fortojning af Storbaade. 



Udstedet, af hvis Huse en Del tidligere laa ved Havnens østlige Indlob (jfr. 

 Stedets Historie), ligger nu udelukkende paa Næssets lavere Parti, dels ind imod 

 Havnevigen, dels ud imod Sydostbugten, hvor en lille Vig danner et bekvemt 

 Afgangs- og Landingssted for Kajakker og Konebaade. Med roligt Vejr og Sø 

 kan ogsaa større Baade lægge til paa Næssets Yderside. 



Stedets danske Huse ligger alle ind imod Havnebugten, Handelens Huse 

 længst imod Øst nedenfor den Humpel, der afslutter Havnenæsset, Kapellet 

 mod Vest ved Bugtens inderste Del. Nedenfor Handelens Huse findes en An- 

 lægsbro med Trappe. 



Beliggenhed og Omgivelser er overordentlig tiltalende. Saavel selve Pladsen 

 som dens nærmere Omgivelser er frodigt bevoksede med Græs, Blomster, Lyng 

 og Smaabuske; bagved hæver Akugdlît Øens lyngklædte Fjældskraaninger sig 

 temmelig stejlt til Vejrs, og fra Havnebugtens inderste Vig skærer et ret hojtlig- 

 liggende, frodigt Dalfore sig ind imellem Fjældene mod Nord, rundt omkring 

 besat med Tørvestakke. Udsigten mod Øst og Syd er et storslaaet Panorama 

 over Sydostbugtens talrige, lave Øer til Kystlandets Skrænter og Bandfjælde, 

 hist og her med et Glimt af en Bræ som Baggrund. Mod Sydvest danner Ikamiut 

 Øens Fjældpartier, mod Vest den høje TugssâK, og mod Nordvest Fastlandets 

 jævnt skraanende Linie fra KangersuneK til Næsset Nûk Grænser for Øjet, men 

 mellem de to sidste aabnes et vidt Udsyn over Disko Bugtens sydlige Del med 

 Disko selv som den fjærne Baggrund. En stille Sommeraften paa Grænsen af Nat, 

 naar Sydost- og Disko Bugten skinner som Solv i den dæmrende Sol, medens Hav- 

 nebugtens blanke Flade bliver næsten sort i Skyggen af sine stejle Omgivelser; 

 naar lyse Røgsøjler fra de enkelte Huse, der endnu har Fyr paa, staar lige til Vejrs 

 og først taber sig hojt, højt oppe i den hvidblaa Luft, og ingen anden Lyd høres- 

 end enkelte Fugleskrig — da er det næsten umuligt at løsrive sig fra disse idylli- 

 ske Omgivelser for ganske prosaisk at begive sig til Bo. 



