CHRISTIANSHAAB DISTRIKT 143 



Akugdlîts Klima ligner Christianshaabs, dog forekommer der noget hyppi- 

 gere Taage. Sydosten (Föhnen) optræder ogsaa her særdeles voldsom. 



Isen lægger sig som Kegel ved Nytaarstid og er god og farbar til hen i Maj. 

 Der findes ingen farlige Stromsteder i Pladsens Nærhed, og de faa Steder inden- 

 for Befolkningens Fangstomraade, hvor Isen plejer at skæres op hen paa For- 

 aaret (f. Eks. ved Nûk, ved KangersuneKs og OrpigsÔKs Mundingspynter, ved 

 Sydspidsen af TugssaK), kan let omgaas. 



De sædvanlige Slædevej e gaar udelukkende over Isen mod Nord til Chri- 

 stianshaab enten udenom Nûk eller over Nisat-Landet, og mod Syd til Ikamiut 

 mellem Øerne TugssaK og Sârdlat. I daarlige Isaar kan der køres til Ckristians- 

 haab mest over Land. Vejen gaar da forst over Akugdlit Øen ad det ovenom- 

 talte Dalfore og over Fjælde og Stenroser ned paa Sundet Nord for Øen, derfra, 

 over Tangen, der skiller dette fra OrpigsÔK Fjorden, over denne og op over et 

 meget hojt Fjældparti ned i KangersuneK, derfra over Land til Christianshaab. 

 Vejen er meget besværlig og betales som 10 Mil, skont den næppe er 5. Ligeledes 

 kan der under daarlige Isforhold kores til Ikamiut enten paa Isen langs Sydost- 

 bugtens Inderside, eller dels over dens indre Vige og dels over Landet indenfor. 

 Denne Vej frembyder ingen andre Vanskeligheder end sin Længde, som kan 

 variere fra 8 til 20 Postmil. Den virkelige Vej er dog i intet af disse Tilfælde 

 sa a lang. 



Befolkningen bestod 1915 af ingen Danske og 93 Grønlændere (1850 in- 

 gen; 1805: 6). Af de 47 mandlige Personer var 15 gifte, ingen Enkemænd, 12 

 ugifte og 20 under 12 Aar. Af de 46 Kvinder var 4 Enker, 16 ugifte og 11 under 

 12 Aar. Der fandtes 25 Fangere og 2 Fiskere. Stedets Befolkning har altid haft 

 Ry for Fangerdygtighed og Driftighed. Deres Kajakker og Fangstredskaber er 

 smukt holdt, og deres Konebaade er meget store (19 — 21 Skind). 



Hovederhvervet er Sælfangst. Om Efteraaret drives nogen Fangst af Sort- 

 sider og Hvidhvaler i Aabentvandsgarn. Ved Islæggets Begyndelse drives under- 

 tiden Lurefangst (т/шпек). Isgarnfangsten er betydelig. Som Bierhverv drives 

 især et meget betydeligt Hajfiskeri, desuden Fiskeri af uvafc, Rødfisk og 

 Ulke, Jagt paa Sofugle (især Maager og Lomvier), Rensdyr, Ræve, Harer og Ry- 

 per, samt Indsamling af Æg og Tyttebær. 



Saa godt som hele Befolkningen staar i Telt en stor Del af Sommeren. Alle- 

 rede i Begyndelsen af Maj flytter mange ud. De fragter saa vel Telt og Husge- 

 raad som Kajak og Konebaad derhen paa Slæde; til Konebaadenes Transport 

 bruges 2 Slæder, over hvilke Baaden lægges paa tværs. Naar Teltet er rejst, flyt- 

 ter hele Husstanden derud. De dertil sædvanlig benyttede Teltpladser er Tug- 

 ssâKs Øst- og Vestside samt Nûk. Herfra jages saa vel Sæler som Hvidhvaler til 

 henimod Midten af Juni, da der brydes op til ang mag s sat -Fangsten, som især 

 drives langs Sydostbugtens Kyster. Naar denne Fangst er forbi, teltes der almin- 

 deligvis paa Havneøen SagdleK og den lille AlianaitsoK ca. 3 km Syd for Udste- 

 det for Tørveskæring. I August flyttes der endelig til Øerne Sârdlat og TugssaK 

 for Sælfangstens Skyld. Enkelte drager ogsaa paa Laksefangst især til Lakse- 



