148 CHRISTIANSHAAB DISTRIKT 



desminde til. Først paa Vinteren eller naar Isen ved Storm slaar Revne, er det 

 dog ofte nødvendigt at køre indenom TugssâK til Christianshaab ; i daarlige Is- 

 vintre kan Vejen endog gaa langs hele Sydostbugtens Kyst eller over mere 

 eller mindre af dens Kystland (jfr. AkugdKt). Ligeledes kan det ofte være nød- 

 vendigt, naar man skal vestpaa og ikke kan komme udenom Nûk (NivaK Fjor- 

 dens vestlige Mundingspynt), at køre indad Fjorden for over Itivdlermiut Landet 

 at naa ned i Langesund. Kan der heller ikke køres uden om Fjordens østlige Mun- 

 dingspynt Puagiarssuk paa Ikamiut Øen, gaar der flere udmærkede Veje over 

 dennes nordvestlige Del til den store Bugt, hvorfra der kores ud paa NivaK 

 Fjorden. 



Befolkningen bestod 1915 af ingen Danske og 82 Grønlændere (1850: 78; 

 1805 ingen). Af de 34 mandlige Personer var 8 gifte, 2 Enkemænd, 11 ugifte og 

 13 under 12 Aar. Af de 48 Kvinder var 10 Enker, 9 ugifte og 21 under 12 Aar. 

 Der fandtes 16 Fangere og 4 Fiskere. Befolkningen er ret driftig og klarer sig 

 gennemgaaende godt. 



Hovederhvervet er Sælfangst. Ved Islæggets Begyndelse drives Iskantfangst 

 og Lurefangst (màunefc, nigpameic) med stor Iver og godt Udbytte. Isgarn- 

 f angsten er meget betydelig. OmEfteraaret drives nogen Hvidfiskefangst i Aabent- 

 vandsgarn. Som Bierhverv drives Fiskeri af Hajer, Fjordtorsk og Ulke, samt 

 Jagt paa Søfugle (især Ederfugle, Maager og Lomvier; ikke sjældent forekommer 

 der ved Islæggets Begyndelse »savssat« af de sidste), Rensdyr, Harer, Graagæs og 

 Ryper. Rævefangsten er temmelig betydelig; de fanges baade i Fælde og ved at 

 man folger deres Spor til deres Huler eller Tilflugtssteder og ryger dem ud. — ■ 

 Der samles ved Stedet en Del Tyttebær. Ogsaa Ægindsamling betyder noget. 



Største Delen af Befolkningen staar i Telt en Del af Sommeren, særlig i Juni 

 — Juli. De almindeligste Teltpladser er Puagiarssuk og Øerne i Sydostbugtens 

 Syddel. Her fanges baade angmagssat og Sæler, især Sortsider, og tørres meget 

 Kød. Enkelte drager paa Helleflynderfangst til Taseralik. Rensjagten drives 

 næsten udelukkende om Efteraaret ved TasiussarssuaK, mest i kortere Udflug- 

 ter uden Teltning i større Stil. — Paa Øen Agi'ssat, den østligste i Øgruppen 

 Grønne Eilande, findes en Vinterboplads paa 4 — 5 Huse, tilhørende Ikamiut'ere, 

 som plejer at flytte derud, saa snart Islæget tillader det, for det meste sidst i Ja- 

 nuar eller først i Februar, og opholde sig der til Slutningen af Maj eller Begyn- 

 delsen af Juni. Vejen dertil er ca. 20 km. 



Angaaende fremmede Grønlænderes Sommertogter til Ikamiuts Omegn se 

 Distriktets Beskrivelse. 



Der er let Adgang til rigelig Brændselsforsyning. Udmærket Tørveskær 

 findes mangfoldige Steder i Pladsens Nærhed og overalt paa hele Øen. Lyng og 

 Krat findes ligeledes og samles til dagligt Forbrug Aaret rundt. Der faas ogsaa 

 noget Drivbrænde. 



Af Pladsens 12 Grønlænderhuse er 4 af Type II, 4 af Type III og 4 af Type 

 IV. Husene er gennemgaaende store og velholdte, et af dem (Type III) er et stort 

 Dobbelthus med fuldt Bræddeskillerum uden Mellemdør, men med hver sin Ind- 



