150 CHRISTIANSHAAB DISTRIKT 



Med Vished vides intet om, hvorvidt Ikamiut var beboet eller ej ved Kolo- 

 nisationens Begyndelse. Men Sandsynligheden taler derfor, dels fordi der paa Ste- 

 det findes meget gamle Hustomter, og dels fordi der rimeligvis sigtes dertil et Par 

 Steder hos Poul Egede. 



1781 nævnes Ikamiut første Gang ved Navn i et Kirkebogsnotat. Da var kun 

 nogle faa af Beboerne kristne. 1786 døde nogle døbte der af en smitsom Sygdom 

 (jfr. Akugdlîts Hist.). Maaske er Stedet — ligesom Akugdlît — ved den Lejlighed 

 blevet øde eller næsten øde, thi Mandtalslisterne nævner det ikke før 1808, da 

 Inspektøren giver Tilladelse til Oprettelse af et Garnforsøg der, men det hindredes 

 af Krigen; først 1817 opsattes der et grønlandsk Hus med Træpanel »ved Garn- 

 forsøget Ikamiut«. 



Pladsen havde omkring 1825 en Befolkning paa 40 — 50 Mennesker. Garnfang- 

 sten og Spækindhandlingen forestodes af en gammel dansk Pensionist, Ole Sø- 

 holm, af Grønlænderne kaldet »IkamiorssuaK« (o: den store hist henne). Midt 

 i 30-erne efterfulgtes han af Blandingen Lars Munck, som med stor Driftig- 

 hed ved Aabentvands- og Isgarnfangst bragte Produktionen stærkt op, og ved 

 sit Eksempel indførte godt Husstel og solid Økonomi blandt Befolkningen, som 

 tiltog betydeligt ved Tilflytning; 1845 kaldes han »Udligger«, men uden at der dog 

 endnu var oprettet noget »Udsted« i Nutidsbetydning. 



Dette skete først 1848, da Stedet forsynedes med et Vaaningshus (paneleret 

 grønlandsk Hus) og et Spækhus. Indhandlingen var ret betydelig og aarlig i Til- 

 tagende, hvorfor der et Par Aar efter opførtes et nyt og større Spækhus og senere 

 flere Bygninger, bl. a. Kapel, efter det voksende Behov. 



Som fremragende ved Fangerdygtighed og Foretagsomhed her skal nævnes 

 — foruden ovennævnte — Slægterne Zeeb (Stamfader Assistent Z.) og Tellesen 

 (Stamfader dansk »Spækskærer« Jens T.). 



H. Ostermann. 



