JAKOBSHAVN DISTRIKT 165 



kun i ringe Grad denne Fangst paa Grund af sin Beskæftigelse med Fiskeriet. De 

 indhandlede Ræveskind var i Gennemsnit i Femaarene: 



1882—87 1887—92 1892—97 1897—1902 1902—07 1907—12 



blaa 12 13 11 16 27 17 Stk. 



hvide 11 9 11 11 15 13 



Af Landfugle findes alle for Egnen almindelige Arter. Særlig værd at be- 

 mærke er, at Blisgaasen eadnu ruger her. Rypen er sikkert almindelig i Di- 

 striktet, men Jagten paa den er ubetydelig, ligesom efter andet Landvildb. Der- 

 for indfører Jakobshavns Danske ofte Ryper fra andre Distrikter. 



Havets Dyreliv. Isbjørnen kommer meget sjældent til Jakobshavn, og 

 endnu sjældnere er Hvalros, hvis Knogler derimod er ret hyppige i de gamle 

 Køkkenmøddrager. Ogsaa Remmesælen er lidet talrig, ligesom den spættede 

 Sæl, af hvilken aarlig nogle faa Stykker nedlægges oppe i Atâ Sund. Grønlands- 

 sælen (Sortsiden) kommer i størst Mængde til Kysten i Juni Maaned og derefter 

 igen i August — September og fanges i stort Antal. Tidligere var der Bopladser 

 omkring PâkitsoK-F jordens. Munding, og da kom der intet Sortsidetræk op i Atâ 

 Sund, men efter at disse Bopladser er blevne nedlagte, fanges der ogsaa her rige- 

 ligt af Grønlandssæl. Klapmydsen kommer til Kysten allerede i April. Der 

 fanges en Del i Løbet af Sommeren og Begyndelsen af Efteraaret ved Rodebay, 

 derimod yderst sjældent ved andie Steder, fordi Fangerne der savner Evne til 

 at angribe og nedlægge den. Den almindeligste Sæl er Ringsælen, der hele Aaret 

 i stor Mængde opholder sig ved Isf jorden og ved de andre Bræer. Selv i Vige og 

 Bugter fra Jakobshavns Isfjord, der ud mod Fjorden er helt spærret af Is, ja selv 

 i SikuijuitsoK, der hele Aaret igennem er tæt pakket med Is, træffer man talrige 

 Ringsæler, overvejende store og gamle Individer endda. 



Den indhandlede Produktion af Sælskind var i Gennemsnit i Femaarene: 



1882—87 1887—92 1892—97 1897—1902 1902—07 1907—12 

 1094 862 1303 870 604 392 Stk. 



Efter disse Tal skulde man tro, at Sælernes Antal var i stærkt Aftagende, 

 ellei at i det mindste Fangsten af dem tog stærkt af, men det er ikke Tilfældet. 

 Følgende Tal (efter Ryberg) viser tværtimod, at der i Overensstemmelse med 

 det stigende Folketal ogsaa fanges flere Sæler: 



1874—75 1875—76 1876—77 1887—88 1892—93 



2903 3208 3406 3515 3891 



For de to sidste Aargange, hvor Fangstlisterne er tilgængelige, er Tallene: 



1913—14 1912—13 

 Store Sæler: (Klapmyds, Remmesæl og fuldvoksen 



Sortside) 792 471 



Smaa Sæler: (Ringsæl og ung Sortside) 2310 2853 



