166 JAKOBSHAVN DISTRIKT 



og ved disse sidste Tal maa bemærkes, at heri savnes Oplysning om Fangsten fra 

 Bopladserne Atâ og Arsivik, hvis Befolkning overvejende lever af Sælfangst. 



Aarsagen til denne tilsyneladende Uoverensstemmelse ligger i Fiskeriets 

 Udvikling, der, som det nedenfor vil blive vist, særlig er foregaaet i de sidste Aar. 

 Fiskeriet, der nu er et Hovederhverv, har i væsentlig Grad forøget Befolkningens 

 Velstand : Fangerne beholder flere af deres Sælskind til eget Brug, og Fiskeren 

 har Raad til at købe sig Skind. 



Nordhval fangedes i gamle Dage ved Klokkerhuk, dog kun i ringe Antal. 

 Vaagehval, Pukkelhval, Spækhugger og Marsvin er ret hyppige om Som- 

 meren, kun den sidste er Genstand for Fangst, og der fanges kun en halv Snes 

 Stykker om Aaret. Hvidfisk og Narhval kommer regelmæssig til Kysten, og 

 navnlig Hvidfiskefangsten spiller en stor Rolle. Hvidfiskefangsten begynder, 

 saa snart der er store Vaager i Isen, og varer oftest Juni ud, undertiden ind i Juli. 

 Derefter kommer Hvidfisken igeu om Efteraaret og fanges især i September — 

 Oktober — November, indtil Tsen atter lægger til. I daarlige Isaar fanges den hele 

 Vinteren. Narhvalen fanges langt sjældnere end Hvidfisken og er mere udpræget 

 Vintergæst. Tilsammen fanges der af dem i hele Distriktet op imod et Hundrede 

 Stykker om Aaret, foruden hvad der nedlægges i de Aar, da der indtræffer Stæng 

 af dem (savssat) i Vaagerne. 



Af Spæk af Sæler, Hvidfisk og Narhval tilsammen indhandledes i Femaarene 

 gennemsnitlig : 



1887—92 1892—97 1897—1902 1902—07 1907—12 



572 G95 592 705 645 Tønder. 



Paa Fuglefjælde, især i Atâ Sund og i PâkitsoK Fjorden ruger Graamaage, 

 Hvidvinget Maage, Tretaaet Maage, Skarv, Tejst, Lomvi og Alk. Disse Fugle- 

 fjælde udnyttes kun lejlighedsvis. Ederfuglen er vel almindelig langs Kysterne, 

 men der kendes nu yderst faa Rugepladser, og Dunproduktionen er praktisk talt 

 Nul. Den store fiskende Befolkning ved selve Jakobshavn maa ligesom flere Ste- 

 der i Sydgrønland dække sit Kodbehov — Ordet taget i grønlandsk Forstand, 

 thi efter grønlandsk Sprogbrug er Fiskekød ikke Kød, som Muskler af varmblo- 

 dige Dyr er det — ved Fuglejagt. Foruden hvad der skydes, er det karakteristisk, 

 at her endnu anvendes de ældgamle Maagesnarer. Dog gaar Brugen af dem stærkt 

 tilbage, fordi der kun er faa, der kan lave dem. Af Fuglefjer produceredes gen- 

 nemsnitlig i Femaarene: 



Men Indsamlingen af Fuglefjer er her som andetsteds kun lejlighedsvis, og de 

 afhændede Fjer svarer kun til en ringe Brøkdel af de nedlagte Fugle. 



Det vigtigste Erhverv i Jakobshavns Distrikt og utvivlsomt Jakobshavns Frem- 

 tid er Fiskeri af Havkai (Haj) og Hellefisk. Her ved Isfjorden findes og fanges 



