JAKOBSHAVN DISTRIKT 171 



Om Befolkningens Levevis og daglige Færd kan i Almindelighed siges, at 

 den i intet væsentligt adskiller sig fra Forholdene i Nordgrønlands øvrige Distrik- 

 ter, specielt Nabo-Distrikterne. 



Fangerens Arbejdsdag begynder tidlig om Morgenen. Om Sommeren alle- 

 rede ved 2 — 3 Tiden — om Vinteren et Par Timer senere — staar han op og gaar 

 straks ud for at se paa Vejret og Forholdene: om der gaar So, om der er megen 

 Drivis, om der er faldet Sne o. s. v. Saafremt det da blot er muligt, bereder han 

 sig til at gaa ud paa Fangst, tager sin Kajak ned fra Stilladset, bringer den ned 

 til Stranden, og lægger sine Vaaben og Redskaber tilrette — eller tager Slæden 

 ned, rigger den til med Slædetæppe, Riffel, Skydesejl etc. og lægger Seler paa 

 Hundene, som han foreløbig binder ved at knytte Skaglerne om Snuden paa den 

 ene Slædemede med et Halvstik. I Almindelighed bruger en Fanger 5—6 Hunde 

 til sine daglige Ture. Naar dette er gjort, gaar han ind igen for at drikke den Kaffe, 

 Husets Kvinder imidlertid har lavet — det hænder dog, at Smalhans er til Huse 

 og der ingen Kaffe rindes, i saa Fald nøjes han med en Drik Vand — , hvorefter 

 han forlader Huset, sætter Kajakken i Soen, stikker i den og ror til Havs eller 

 fæster Hundeskaglerne i Slædens Forrem, tager fat i Slædeopstænderne, giver 

 Hundene Signal og farer af — ned over Fjæren ud paa Havisen — ■ eller op over 

 Land til længere bortliggende Bugter eller Fjorde, paa Skydef angst eller for at 

 røgte sine Sælgarn. Baade Sommer og Vinter er han ofte borte hele Dagen ■ — 

 om Sommeren undertiden til langt ud paa Natten — med mindre han, hvad 

 dog ikke ofte hænder, hurtigt faar saa megen Fangst, at han ikke kan hjembringe 

 mere. I slige Tilfælde hænder det om Sommeren, at han atter gaar ud efter at 

 have hjembragt sin Fangst. Med Slæde kan han hjembringe 4 à 5 Sælhunde, med 

 Kajak 3 à 4. Men i slige Tilfælde er det ofte en haard Torn, især hvis Vind og Sø 

 er imod. En Fanger fra Igdlumiut var engang gaaet ud Kl. 3 om Morgenen. 

 Inden Middag havde han 4 Sæler at bugsere og satte da Kursen hjemefter. Han 

 var da — efter egen Formening — mellem 3 og 4 Mil ude. Imidlertid begyndte 

 det at blæse fra Land og skønt han roede uafbrudt, naaede han først ind 

 henad Kl. 3 om Natten. Paa Fangstturen nyder han intet undtagen maaske en Skraa 

 eller en Pibe Tobak. Endelig hjemkommen besørger han først — eller lader Kvin- 

 derne og Børnene besørge — sin Fangst i Hus eller om Sommeren til Flenseste- 

 det over Højvaudsmærket, bringer derpaa sine Sager i Orden, Kajakken paa 

 Plads, Hundene af Selerne og Slæden op paa Stilladset, og gaar derefter ind for 

 at afføre sig sine Rejseklæder, spiser sin Nadver — Grød eller Gryn- og Ærte- 

 vælling, torret Kød eller Fisk, kogt Sælkod, som alt skylles ned med en Slurk 

 Vand — drikker en Kop skoldende hed Kaffe og nyder et velfortjent Otium med 

 en Pibe Shagtobak. 



Den fast ansatte har Sommer og Vinter sin faste Arbejdstid, om Som- 

 meren fra 6 til 6, derpaa afkortet efter Aarstiden, om Vinteren for det meste 

 dog saaledfs, at han kun kverandeu Dag har visse Pligter at passe, saasom 

 assistere "ved Indhandlingen og i Butikken, Vandhentning til Kolonien o. 1., me- 

 dens han har hveranden Dag fri til Jagt og Fangst. De fleste af de fast ansatte 

 ved Jakobshavn har udmærkede Hunde. 



