JAKOBSHAVN DISTRIKT 175 



flokke overraskes af et pludseligt indtrædende, stærkt Islæg. De nodsages da til 



at holde sig enkelte Vaager aabne til Aandehiüler, og naar de opdages her, og Isen 



ikke brydes forinden, bliver de dræbt hver og en uden Vanskelighed. Der gives 



ogsaa undertiden Fugle-, ia endog ~Fiske-savssat.) T , T -^ 



& & > j / J. M. Krogh. 



Med Hensyn til Fangstmetoderne kan bemærkes følgende: 



Ved Sælfangst fra Kajak bruges baade Riffel og Harpun. Man kan vel nok 

 i Almindelighed sige, at Riflen nu er den hyppigst benyttede, men hos mange Fan- 

 gere er Forholdet det, at de bruger Harpun, naar de kan komme nær nok til Sæ- 

 len, i modsat Fald Riffel. 



Om Efteraaret og Vinteren bruges Skydefangst fra Iskant (i Vaager eller 

 aabent Hav) overalt, ved Jakobshavn især paa Isfjorden. 



Glatisfangst, som bestaar i at lure ved Sælens Aandehiüler for at harpunere 

 den, naar den kommer oj), bruges af og til om Efteraaret i Atâ Sundet, men har 

 næppe nogen Sinde været i Brug andensteds i Distriktet. 



Garnfangst af Sæler drives overalt i Distriktet. Garnene, der laves af almin- 

 deligt Sejlgarn og derfor er billige (75 — 80 Øre), er stormaskede og 3 1 /г à 4 m 

 i Kvadrat ; de opsættes under Isen gennem 3 Huller, et ved hver Ende og et i Mid- 

 ten, og holdes lodret ved paahængte Sten. Liget fæstes til Isknolde ved Siden af 

 hvert Hid. Midterhullet tjener dels som Kighul og dels til at hale den fangede 

 Sæl op igennem. Garnene sættes enten ved Næs eller fremspringende Punkter i 

 Bugter og Fjorde eller ved Isfjælde. 



Ved angmagssat-Fangst benyttes overalt i Distriktet kun Ketsjere, idet ang- 

 magssat kim tages i Forsommeren, naar de kommer helt ind til Kysten, ikke om 

 Efteraaret, naar de andensteds tages med Vaad. 



Ved Hajfangsten benyttes mest Baade eller rettere Pramme, hver til to 

 Mand. Enkelte fisker dog Hajer fra Kajak, men maa da have med sig et smalt 

 Brædt eller en gammel Aare, som lægges tværs ud fra Kajakken for at holde 

 Manden paa ret Køl under Ophalingen af Dyret. 



Paa Grund af den lange Vinter og Islægget er Hundeslæden en absolut Nød- 

 vendighed overalt i Distriktet. Erhvervet kunde slet ikke drives uden Hunde, 

 ligesom disse ogsaa er nødvendige til Kommunikation mellem Pladserne indbyrdes. 



Omkring Isfjorden, hvor der næsten hele Vinteren er Vaager, kan det hænde, 

 at større Flokke Lomvier bliver indelukkede af hurtigt dannet Islæg, her bliver 

 da altid en glimrende Fuglejagt (Fugh-savssat). 



Ægsamling spiller ikke nogen Rolle i Jakobshavn Distrikt. Fra Fuglefj æl- 

 det i Pâkitsok Fjorden tages i Almindelighed en Del Ride- og Lomvieæg, og fra. 

 Smaaøerne langs Kysten og i Bredebugt nogle faa Ederfugle-, Ha^vlit- og Skalle- 

 slugeræg, men nogen større Betydning for Befolkningens Økonomi har denne Ind- 

 samling ikke. 



I Eftersommeren samles overalt i Distriktet en Del Krækkebær, ved Atâ til- 

 lige Bær af Mosebøllen (saakaldte »Blaabær«), men næppe noget Sted stort mere 

 end til øjeblikkelig Fortæring. 



