186 JAKOBSHAVN DISTRIKT 



vejen over Isen foer de vild i Uvejr og søgte Ly i en stor Stenros ca. 1 km indenfor 

 Fjordmundingen, hvor de alle frøs ihjel. Paa Stedet ligger en stor Hob Menneske- 

 ben. — I Oktober 1857 forliste Godhavns Jagt »Ane Moller« i Storm og Snetyk- 

 ning ved Øen Savérnek. Den grønlandske Besætning sprang i Land fra Vraget 

 og reddedes alle paa én Mand nær, som Søen drog med tilbage. Den danske Bød- 

 ker Peter Jensen (senere Underassistent og Udligger i Claushavn), som paa Grund 

 af et brækket Ben skulde bringes til Lægen, glemtes i Kahytten. Han hjalp sig 

 da selv i Land ved at klatre ud ad Bougsprydet, som ragede ind over Øen, hvor- 

 efter han lod sig falde îed paa Klipperne. De skibbrudne maatte tilbringe en Uge 

 paa Øen, inden Vejret lagde sig saavidt, at de kunde sende den fra Jagten reddede 

 Jolle ind til Kolonien. De led meget af Sult og Kidde. — 17. Juli 1886 naaede 

 Peary og Assistent Maigaard 25 Mil ind paa Indlandsisen fra Bunden af Pâkit- 

 soK Fjorden. — I Juni 1912 førtes den svejtsiske Indlandsekspedition, ledet af 

 Dr. de Quervain, med Kystskibet »Fox« til Bugten Еке ca. 20 km Øst for Atâ, 

 hvorfra Turen over Indlandsisen til Angmagssalik startedes. I Anledning af, 

 at »Fox« samme Sommer led Havari og kondemneredes, rejste de tilbageblevne 

 Medlemmer af Ekspeditionen et »Fox-Denkmal« ved Еке. 



Af eskimoisk-sagnhistorisk og ethnografisk interessante Lokaliteter kan næv- 

 nes følgende: Paa Fjældet KingarssuaK paa Fastland ssiden af Atâ Sundet 

 siges Sagnhelten Kâgssuk at have haft en Tilflugtshytte paa en Afsats temmelig 

 højt oppe (»for ikke at blive overrasket, thi han var en Manddraber«), hans Bue 

 og Pile skal have været at se paa Stedet. Læge Pfaff sogte at komme derop, men 

 det var for stejlt. — Kilersiut skal have Navn af en derboende Storfanger Kiler- 

 siussåinaK; der levede, »før Landet havde Isblink«; han skal være gaaet over 

 Landet til Østkysten, men længtes og vendte tilbage. Han var en stor Hvalfan- 

 ger og fik Dyrene paa den Maade, at han med sin Konebaad listede sig ind paa 

 dem, naar de hvilede i Vandskorpen, og med en Kniv gennemskar Halefin- 

 nens Blade halvt ved Roden, de faldt da af, saasnart Hvalen begyndte at slaa 

 med Halen. — I Fjældsiden ved Koloniens søndre Dalføre er en lille Hule, som 

 var et Offersted, hvor der henlagdes Spæk, Kod o. lign. som Offer til Tôrnârssuk 

 eller en anden Aand, maaske Hulens. Ved den inderste Vig af Jakobshavns Havn 

 var en angdkugssarfik 1 ). Kiviton Huler eller -Bosteder findes ved IpiutaK ved 

 Bredebugt og Kiagtunguit lige Syd for Rodebay. Nàngissat (Legepladser med 

 Stenrækker eller -kredse HI at springe paa med ét Ben) fra den hedenske 

 Tid findes paa Nordre Næs, ved Rodebay og paa Øen Iglutalik. Paa Næsset 

 Påtaivfik (Boldstedet) 1 km Syd for Rodebay var et Kasteøvelsessted (kagdlor- 

 niarfik), hvor man samledes og — til Dels for at opøve de unge — slog efter de 

 flyvende Malemukker med et Instrument, der bestod af en Snor, fasl gjort til et 

 Harpunskaft eller lignende, og til hvis anden Ende der for Tyngdens Skyld var 

 bunden en Sælryghvirvel. 



Ved Sermermiut er en Klipperevne, hvori Hedningene nedstyrtede Hekse, 

 gamle, syge og svage Mennesker og Spædbørn dec mistede deres Forsørger. 



*) Øvelses- eller Læreplads for angåkoK'er. 



