194 JAKOBSHAVN DISTRIKT 



Vanskeligheden for dette Steds Indvaanere ved at klare sig økonomisk kar 

 ikke ligget i Stedets daarlige Erhvervsmuligheder. Disse er tvertimod uden al 

 Tvivl nogle af de bedste i Grønland, maaske de bedste. Aarsagen maa formentlig 

 søges i følgende Omstændigheder : Der er her efterhaanden ved en naturlig Forskyd- 

 ning opstaaet et nyt selvstændigt Erhverv, Fiskeriet (Hajer og Hellefisk), 

 som nu har det Omfang, at det drives af langt den største Del af den herboende 

 talrige Befolkning (det maa bemærkes, at ogsaa en stor Del af »Fangerne« tillige 

 driver Fiskeri), og drives saa absolut, at Udøverne heraf ikke længere lærer at 

 gaa i Kajak, da ikke denne, men Træbaaden er bedst anvendelig til Fiskeriet. 

 Medens det normalt for en grønlandsk Erhverver (Sælfanger) gælder om at hen- 

 lægge Kødreserver fra de gode Fangstperioder til de daarlige, gælder det her for 

 Fiskeren om at henlægge Kontanter for dermed at tilforhandle sig Proviant i 

 Butikken. Men hertil kræves selvsagt helt andre Egenskaber hos de enkelte Per- 

 soner end i det første Tilfælde, idet Fristelsen til at opbruge sit Pengeoverskud 

 fra den gode Erhvervsperiode til Luksus naturligvis er langt større end Fristel- 

 sen til i Utide at opspise siae Kodreserver. Hertil kommer, at det sikkert i en lang 

 Periode var den mest uselvstændige Del af Befolkningen (de af nogle saakaldte 

 »Pjalte«), der gik over til Fiskeriet, idet der for at lære dette Erhverv stilles langt 

 mindre Fordringer til den enkeltes Energi og hele Personlighed, end for at blive 

 en dygtig Kajakfanger. 



At det, naar Overgangsvanskelighederne er besejrede, maa kunne lade sig 

 gøre at drive ogsaa Fiskeriet som eneste Erhverv — i alt Fald paa en Plads med 

 Jakobshavns Fiskerigdom, viser ikke alene den Omstændighed, at en Del af Fi- 

 skerne allerede nu horer til Pladsens mest velhavende Familier, der aldrig hver- 

 ken laaner eller tigger, men ogsaa følgende Tal: 



I Regnskabsaaret 1914 — 15 er der i Jakobshavns Butik udhandlet til Ste- 

 dets grønlandske Befolkning (fast lønnede, Fangere og Fiskere) Varet for 30000 Kr. 

 Dette giver 83 Kr. pr. Individ eller 415 Kr. pr. Familie paa 5 Personer. De fast løn- 

 nedes Gennemsnitsindtægt var 400 Kr., og da Fangerfamilierne næppe naaede 200 

 Kr. i Penge indtægt, ses det altsaa heraf, at Fiskerbefolkningen gennemgaaende 

 havde de storste Indtægter. For nogle af Husenes Vedkommende naaede denne 

 endogsaa op til ca. 1000 Kr. aarlig. 



Det maa dog her bemærkes, at Fiskerne naturligvis er henviste til at kobe 

 deres Fornødenheder af Kød og Skind hos Fangerne, og at deres Overtal har 

 gjort, at der kræves relativt høje Priser for dette 1 ), men som ovenstaaende viser, 

 er de ogsaa uden Vanskelighed i Stand til at udrede disse. 



Om baade Fangere og Fiskere maa det siges, at de er flittige i deres Erhverv. 



Som overalt i Grønland er der ogsaa ved Jakobshavn gode Bierhverv, navnlig 

 Fuglejagt og Fiskeri af Torsk og — om Efteiaaret paa Isf jorden — Graafisk, 

 ogsaa nogen Rævefangsb. 



*) Dette Forhold borger for, at Fangerstanden næppe vil uddø i Jakobshavn, idet 

 et Antal Fangere altid her vil kunne opnaa større Indtægt af deres Fangst end 

 andetsteds. 



