RITENBENK DISTRIKT 215 



forskellig i de forskellige Forekomster. De afgiver et ypperligt Kakkelovnsbrænd- 

 sel, men egner sig mindre godt til Skibsbrug, og deres værste Fejl er, at de ikke 

 kan opbevares ret længe, uden at falde hen til Snns, i alt Fald ikke i det grøn- 

 landske Klima. 



De enkelte Kulforekomster og deres nuværende okonomiske Betydning 

 skal nærmere blive omtalte i det følgende for dette Distrikts Vedkommende samt 

 i Beskrivelserne af de andre Distrikter, hvor de findes. 



Mineralogen Giesecke, der i Begyndelsen af forrige Aarh undrede studerede 

 Grönlands Bjærgarter og Mineraler, kom naturligvis ogsaa til Kullagene. Han 

 synes at være den føiste, der i Skrift har gjort opmærksom paa, at der sammen 

 med Kullene fandtes forstenede Træstammer og Bladaftryk. Han forstod dog 

 ikke deres store videnskabelige Betydning, og man kunde vel næppe forstaa den 

 paa hans Tid. Det blev navnlig Rink og Mænd, som han interesserede derfor, 

 f. Eks. Inspektør Olrik og Udligger Jens Mikkelsen ved Atanikerdluk, som 

 kom til at foretage de første Indsamlinger. Efter at disse var blevne bearbejdede 

 og Resultaterne bekendte, blev Interessen for dem i den videnskabelige Verden 

 almindelig, og ingen Ekspedition, dansk eller fremmed, der kom til disse Egne, 

 forsømte at medbringe Materiale af disse Planteforsteninger. Navnlig har Sven- 

 skerne Nordenskiöld og Nathorst og Danskerne K. J. V. Steenstrup og 

 N. Hartz tilvejebragt betydelige Samlinger her, Steenstrup's er uden Tvivl de 

 mest omfattende af alle. 



Man havde det sjældne Held, at disse uhyre omfattende Samlinger alle blev 

 bearbejdede af en og samme Mand, den berømte Svejtser Oswald Heer, der 

 samtidig fik tilsendt tilsvareride Materiale allevegne fra, navnlig fra alle arktiske 

 Lande. Han havde et saa enestaaende Blik for Formforskellighederne i disse ofte 

 ubetydelige og defekte Bladfragmenter, saa enorm en Viden paa dette Omraade 

 og saa stort et Mod, at han, paa Grundlag af disse Planterester fra det høje 

 Nord, vovede at hævde, at her tidligere havde staaet tropiske Urskove med Palmer, 

 Figen, Brødfrugttræer o. m. a. For os er der ikke længere noget mærkeligt i det, 

 men den Gang var det ukendt, og Heer's forste Arbejder mødtes undertiden 

 med ringeagtende Tvivl, men hari oplevede dog Gang paa Gang, at hans dristige 

 Gisninger senere bekræftedes af endnu bedre Fund, og han vandt før sin Død 

 den mest universelle Anerkendelse. Ved disse rige Samlinger, Heer's Bearbej- 

 delse af dem — der kendes nu ca. 700 forskellige Arter, overvejende træagtige 

 Planter her oppe fra — og de Slutninger, de har ført til angaaende Jordens Histo- 

 rie, er en halvanden Snes beskedne eskimoiske Stednavne, de fleste her ved Vaj- 

 gattet, blevet klassiske Valpladser for Naturforskningens Sejre. 



De første Forsteninger, der hjembragtes, viste sig at høre til Tertiærtiden, 

 den Periode i Jordhistorien, der gik forud for Istiden. Men paa sin første Rejse 

 til Grønland i 1870 fandt Nordenskiöld desuden to forskellige Floraer fra Kridt- 

 tiden, og senere lykkedes det Steenstrup at finde endnu en Flora fra denne Pe- 

 riode. Vi kommer saaledes til følgende Oversigt: 



