218 RITENBENK DISTRIKT 



udbredte, Sumpcypressen, der nu lever i Florida. I det liele taget finder vi det 

 leve ade Billede af Grønlands Planteverden i Miocentiden i Skovene i de Forenede 

 Stater, Japan, Kina og Kaukasus. 



Mellem det store Antal Planter fra disse Lag var der endnu to ægte Palmer, 

 og ved Sammenligning med de nordligste Steder, hvor Palmer enduu kan trives 

 paa Friland, kom Heer til den Slutning, at Klimaet da maatte have haft en aar- 

 lig Middeltemperatur paa mindst 10 — 11° C. Han fandt endvidere, at Miocen- 

 aflejringer i Svejts havde levet under en Middeltemperatur paa 20,5°, paa Spits- 

 bergen under mindst 9° C. Heraf beregnede han et Temperaturfald for Miocen- 

 tiden paa 0,37° pr. Breddegrad, og anvendt paa Grönland gav det omtrent samme 

 Resultat, nemlig 11,96° C. 



Der har været ytret Tvivl, om denne rige og fra Grønlands nuværende saa 

 forskellige Vegetation virkelig har vokset her. Steenstrup saa i den Omstæn- 

 dighed, at marine Skaller i Paotût-Lagene ledsager Planteforsteningerne helt op 

 til over 600 m Højde, et Bevis for, at disse i alt Fald maatte være afsat i Havet. 

 Han tænkte sig da, at de kunde være skyllede dertil fra deres Hjem, og da hele 

 Kurformationen, set fra geologisk Standpunkt, forekom ham en ensartet Dan- 

 nelse, fandt man ogsaa, at Dannelsen af de mægtige Ler og Sandlag, som her er 

 Tale om, lettere kunde ske i Havet end paa Landjorden. 



At Paotût-Floraen er afsat i Havet, vil ingen benægte, men Heer, Norden- 

 skiöld og Nathorst hævder, at det maa være sket ganske nær ved det Sted, 

 hvor Planterne har vokset, thi ellers kunde ikke saa mange fine Bladdele være 

 bevarede. Endvidere maa det efter de nyeste Fund være godtgjort, at i de andre 

 Lag er der adskillige Gange fundet baade Stammestykker med Rodder i naturlig 

 Stilling og Sumpplanter paa samme Maade, og Heer henviser til, at der i Sam- 

 lingerne findes hele Puder af sammenfiltrede Blade af Naaletiæer, der vilde skilles 

 ad, hvis de kom i Vand. Heller ikke kunde tænkes saa store Masser Plantestof 

 opbobet i Havet, at det kunde blive til Kul. Nathorst ser ikke noget mærkeligt 

 i de store Sand- og Lerlag, idet Grundfjældet i tropiske, fugtige Egne ved For- 

 vitringen netop omdannes saadan. Feldspaten bliver til Ler; Kvarts og Glimmer 

 frigøres. Alle nordiske Lande har været dækkede af uhyre Lag af forvitret Grund- 

 fjæld, men Istiden har bortfort det, som den ogsaa har gjort det i Grønland, und- 

 tagen her, hvor de uhyre Basaltlag værgede det. 



I et senere Afsnit af Tertiærtiden antages de mægtige, vulkanske Udbrud 

 at have fundet Sted. Den ene Lavastrøm flød ud over den anden, bredte sig ud 

 over det tidligere saa frugtbare Land i Lag til over 2000 Meters Tykkelse. Der- 

 efter kom Isen og fjærnede, hvad Lavaen ikke havde lagt sig over, den gnavede i 

 de haarde Basaltrygge og det endnu stærkere Grundfjæld, afhovledede de tidligere 

 Spidser og Kanter og modellerede Overfladen om i sin egen Stil, hvor alle Gnejs- 

 bakkerne vender de ludende og furede Rygge samme Vej, som en Flok Faar i 

 Regnvejr, skar Dale ned og pløjede Fjorde ud, og da Isen endelig trak sig tilbage 

 til Grønlands Indre, efterlod den Kysten i det væsentlige som den nu er. 



I de grønlandske, forstenings førende Dannelser er der endnu mange Skatte 



