224 RITENBENK DISTRIKT 



hvor Planterne staar saa spredt, at den nøgne Bund overalt syner mest. Saadan er 

 det af klimatiske Grunde Tilfældet oppe paa de køje Plateauer, endvidere paa 

 den stærkt hældende Bund, hvor der ikke er Ro, fordi der ideligt falder nye Sten 

 ned, og ved Udløbene og Deltaerne af de større Elve, hvor Vandets Løb idelig 

 skifter. Endelig er, som allerede nævnt, store Dele af Distriktet dækkede af nylig 

 blottet Morænebund, hvor Vegetationen ikke har haft Tid til at udvikle sig til den 

 Form, Stedet kan bære. 



Særlig frodige er Dalene paa Arveprinsens Ej land, Landet omkring Tasiu- 

 ssaic ved KeKertaK, de store Dale fra Mudderbugten op i Landet, men frem for 

 alt Egnen omkring de store Søer paa NûgssuaK Halvø. 



Floraen i Distriktet er meget interessant, fordi det er et Grænseomraade, 

 hvor endnu et ret stort Antal sydlige Arter træffes. Men paa den anden Side findes 

 her talrige rent høj nordiske Typer, dels fordi Fjældene er høje nok til, at der er 

 floristisk Forskel paa Fjæld og Lavland, dels fordi de aabenbart klarer sig bedre 

 paa den golde og urolige Bund ved Vaj gattet, hvor de bereder Vejen for de andre. 



I Handelsdistriktet, som det her afgrænses, er med Sikkerhed kendt 189 

 Arter af højere Planter, og med overvejende Sandsynlighed kan endnu 5 ventes. 

 Disse 194 Arter grupperer sig paa folgende Maade: 



102 eller 52,6 % er vidt udbredte langs Vestgrønlands Kyster, nogle dog med 

 Nord- eller Sydgrænser indenfor det koloniserede Omràade. 



38 - 19,6% Nordlige Typer med Sydgrænse ved Disko Bugt eller lidt syd- 

 ligere. 



54 - 27,8 °/o Sydlige Typer med Nordgrænse ved Disko Bugt eller lidt nord- 

 ligere. 



Det relative Antal af nordlige Typer er altsaa kendeligt storre her end ved 

 Kolonierne Syd herfor. En Del af dem har deres Sydgrænse her omkring, d. v. s. 

 som oftest er de fundne endnu lidt sydligere i andre Dele af Disko. 



Ved KeKertaK og Omegn er Brændselet Lyng og Tørv, som der overalt er 

 nok af; ved Ritenbenk bruges ogsaa mange Tørv, men ved de andre Udsteder 

 er Kul det vigtigste Vinterbrændsel, især da ved Ujaragsugssuk. Om Sommeren 

 bruges overalt Lyng. Vaj gat er ogsaa rigt paa Drivtømmer, navnlig i den øvre 

 Halvdel, men det kommer mere i Betragtning som Gavntræ. 



Bær samles overalt om Efteraaret. Inde ved KeKertaK og maaske flere Ste- 

 der bruges endnu de gammeldags Bærskrabere og -Sigter hertil. Kvan findes kun 

 i Dalene fra Mudderbugten paa Disko, Plantens Nordgrænse i Grønland og paa 

 den vestlige Halvkugle. Ujaragsugssuk'erne gaar undertiden over Fjældet og 

 ned i Dalen efter dem. 



DYRELIVET 



Lauddyrene. Da der til dette Handelsdistrikt bl. a. henregnes forskellige, 

 store, isfri Omraader, der er saa afsides beliggende, at Kysterne kun sjældent 

 besøges af Mennesker, det Indre aldrig, har Dyrelivet paa Land her Lejlighed til 



