RITENBENK DISTRIKT 225 



at udvikle sig frit, saa at Bestanden af Landdyr saadanne Steder vist er naaet 

 til den Fylde, som Landet kan give. Dette gælder dog ikke Eensdyret, der 

 tidligere har været langt talrigere end nu. For Tiden er der inde paa den store 

 NûgssuaK Halvø en lille Bestand, som synes at være afskaaret fra Forbindelse 

 med de større Hjorder nord- og sydfor. Den jages fra alle Bopladser Kysten 

 rundt, som Kegel dog kun om Vinteren, da Bestanden er for lille til at man kan 

 være sikker paa saa megen Jagt, at man kan leve af den om Sommeren, og da 

 Jagtegnene ligger for langt borte fra de fleste Kyster. Udbyttet for alle Bopladser 

 i baade Bitenbenks og UmånaKs Distrikter varierer fra 30 — 70 Stk. aarligt, efter- 

 som Slædeføre og Hundehold er. Herved synes Bestanden hverken at tage kende- 

 ligt af eller til, saa at den vel kun bestaar af et Par Hundrede Dyr. Dog er der 

 fornylig set friske Renspor ovre paa Diskosiden, hvilket ikke er hændt siden 1901. 

 Ræve er sikkert udbredte allevegne. og fanges ogsaa ved alle Bopladser, 

 dog ikke i særlig stor Grad. Der solgtes gennemsnitlig i Femaarene følgende An- 

 tal Skind: 



1887—1892 1892— Э7 1 ) 1897—1902 1902—03 1907—12 1912—17 

 12 8 19 29 41 (21) 



15 20 19 19 25 (17) 



Harer og Ryper er meget almindelige, og da der kun er faa Danske ved 

 Ritenbenk, kan der udføres af de sidste til andre Distrikter. 



Blisgaasen ruger endnu hist og her, men er ikke almindelig. G r aasender 

 og andre Ænder, Lomme og Vadefugle er vist hyppige, men jages kun lejlig- 

 hedsvis. Falke, Ravne og Smaafugle er almindelige som andre Steder, 

 men jages ikke. 



Havets Dyreliv. Isbjørnen er meget sjælden i det egentlige Handelsdistrikt 

 omkring de beboede Steder. Om Forholdene i de store, ubeboede Arealer, der 

 regnes til Distriktet, haves kun faa Oplysninger, og der tænkes derfor i det føl- 

 gende ikke paa dem, naar ikke udtrykkeligt det modsatte angives. Ved Riten- 

 benk er i 35 Aar indhandlet 5 Skind. 



Hvalrossen er næppe sjælden i Distriktets nordlige Dele, men den fanges 

 meget sjældent. 



Remme sælen fanges ved alle Bopladser, men ikke i stort Antal, og kun 

 til Befolkningens eget Behov. 



Spraglet Sæl er sjælden og meget efterstræbt for Skindets Skyld. Der fan- 

 ges nogle faa Stykker aarligt. 



Grønlandssælen (Sortsider og Blaasider) kommer regelmæssig om For- 

 aaret, naar Isen er gaaet, og er da Genstand for en vigtig Fangst ved Bopladserne 

 ved Vaj gattet. Ved Ritenbenk og KeKertaK er Foraarstrækket ikke saa udpræget. 

 Om Efteraaret trækker den ned gennem Vaj gattet sy defter og fanges nu ved 

 alle Bopladser, overalt ganske overvejende fra Kajak. I de sidste Aar er der atter 

 forsøgt med lidt Andels Garnfangst ved Ritenbenk. Her gaar Trækket ind mellem 



x ) Udstedet NûgssuaK hørte indtil 1896 til dette Distrikt. 

 Dansk Grönland. Г. 15 



