232 RITENBENK DISTRIKT 



DEN GRØNLANDSKE BEFOLKNING 



I dette Distrikt — som overalt i Disko Bugt — er Hovedparten af Befolk- 

 ningen mere eller mindre Blandinger, idet de er Efterkommere af Ægteskaber 

 mellem de bosiddende Europæere og indfødte Kvinder. Da mange af disse selv 

 var Blandinger, ofte i flere Led, og da Indblandingen af det fremmede Blod ved 

 flere Pladser, navnlig Kolonien og SarKaK, har været fortsat næsten lige op til 

 Nutiden, findes der et ikke ringe Antal Individer af mere europæisk end eskimoisk 

 Herkomst. Dette har da ogsaa i betydelig Grad sat sit Præg baade paa deres Tanke- 

 gang og Levesæt. Saaledes kan man hos mange træffe en videre Horsiont og større 

 Alsidighed i Interesser i Forbindelse med mere Energi og navnlig Initiativ, men 

 ogsaa med flere Livsfornødenheder og større Fordringer til Livet i Almindelighed 

 end hos ublandede. Paa den anden Side er der ogsaa mange, hos hvem Blandingen 

 er saa ringe eller ligger saa langt tilbage i Slægten, at disse Paavirkninger næsten 

 ikke mere spores eller endog kan mærkes at være slaaet over i deres Modsætninger, 

 navnlig hvad angaar Energi og Initiativ. Endelig findes der i Befolkningen et 

 næppe helt ringe Antal Individer, som er helt eller saa godt som ublandede. Dette 

 gælder især Efterkommerne af den Befolkning, som oprindelig boede paa Diskos 

 Vajgatskyst og ved Atanikerdluk og andre Steder langs Vaj gattets Nordside 

 Vest for SarKaK. De derboende vedblev nemlig altid at være saa godt som uden- 

 for Indblandingen af fremmed Blod, ligesom de levede for afsondret til at paa- 

 virkes nævneværdigt af den indførte Kultur. Heraf kommer det, at der flere Ste- 

 der i Distriktet, især paa Disko og ved Bopladserne i Torssukåtak, hvor Efter- 

 kommerne af disse Befolkninger nu lever, baade findes Folk af ublandet Her- 

 komst og mange Rester af oprindelig eskimoisk Tankegang og Levesæt. 



Som Befolkningens Hovederhverv maa endnu stadig Sødyrfangst betragtes, 

 omend Fiskeriet mere og mere vinder Terræn ogsaa i dette Distrikt. De officielle 

 Beretninger viser rigtignok, at i 1915 kun ca. 15 pCt. af Befolkningen levede af 

 Fiskeri, medens ca. 68 pCt. levede af Fangst og 17 pCt. af funktionær Virksomhed. 

 Men det rette Forhold er her ligesom i Christianshaab Distrikt det, at mange 

 Erhververe vel i Statistikken opføres som Fangere af Hensyn til den større Repar- 

 tition, der med Rette tilkommer dem, fordi de kan drive og ogsaa driver Kajak- 

 fangst, men i Virkeligheden fuldt saa meget ernærer sig af Fiskeri. Dette er navn- 

 lig Tilfældet ved KeKertaK og de andre Bopladser i Torssukåtak. I hvor høj Grad 

 det her skildrede Forhold passer her, ses bedst af, at der indtræder Trangstid 

 for største Delen af Befolkningen, naar om Vinteren Hellefiskene indfinder sig 

 sent eller Fiskeriet deraf giver ringe eller utilstrækkeligt Udbytte. Men dette 

 viser paa den anden Side, at Fiskeri drevet som virkelig selvstændigt Erhverv 

 endnu kun er i sin Vorden ved de sidstnævnte Pladser, idet de paagældende endnu 

 ikke har lært at økonomisere med den i sig selv til hele Aaret tilstrækkelige Ind- 

 tægt af Haj fiskeri og Hellefiskefangst i Forbindelse med nogen Fangst af Sæler 

 fra Kajak og navnlig med Garn. 



