236 RITENBENK DISTRIKT 



geren sidder da paa Lur bag Skjulet med sine sammenlagte Vandpelse som Sæde. 

 Ellers er det almindeligt, at Fangeren er i stadig Bevægelse langs Iskanten eller 

 fra Vaage til Vaage paa Udkig, idet han soger at lokke Sælerne til sig ved at lade 

 Isstavens Jærn skrabe hen ad Isen, ved at efterligne Dyrets Skrig eller ved at 

 fløjte langs Isstaven nedad mod Vandet. Hvis han faar Fangst sa a tidlig, at det 

 er Dag nok til at fortsætte — eller han har Lyst dertil — forer han det fangede 

 Dyr med sig, slæbende det efter sig over Isen og fragtende det paa Kajakken 

 over Vaager og Revner. Men faar han en til og vil endnu fortsætte, deponerer 

 han dem til Hjemgangen. Mere end 3 à 4 Sæler kan en Fanger dog ikke slæbe 

 hjem efter sig. 



Ved utoK-Jagt i Vajgattet og Disko Bugt medføres ofte Kajak paa Slæden, 

 naar Isen er strømskaaret eller mør, eller naar der ventes Uvejr. Naar Fangeren 

 da kommer til Fangstfeltet, og Forholdene er dertil, efterlader han Kajakken, 

 helst paa et Isfjæld, og kører videre paa Fangst uden den, men kommer der Uvejr 

 paa, vender han øjeblikkelig tilbage til den. 



Fangst paa Glatis og ved Sælernes Aandehuller (mdunefc) benyttes alene i 

 Torssukåtak og af Ritenbenkerne i Langebugt (Svarte vogelbay), oftest i Begyn- 

 delsen af Januar. 



Fangst ved Hvalstænge (savssat) forekommer ikke helt sjælden i Vaj gat og 

 Diskobugt, i Torssukåtak derimod saa godt som aldrig. Paa Grund af Islæggets 

 som Regel tidlige Dannelse indtræffer saadan Fangst oftest i Begyndelsen af 

 Vinteren. 



Fangst af Sortsider og Hvidhval i Aabentvandsgarn om Efteraaret, der tid- 

 ligere var meget brugt i dette Distrikt, finder nu kun Sted ved Kolonistedet og 

 Ujaragsugssuk. 



Isgarnene udsættes her i Distriktet baade langs Land og til Søs ved Isfjælde. 

 Er Isen daarlig eller ujævn paa Undersiden, fordi den er skruet eller skudt over 

 hinanden, bruges det ofte at hugge flere Huller mellem de sædvanlige tre for der- 

 ved at lette Benyttelsen af Isstaven under Isen ved Garnets Opsættelse. — 

 Ejendommeligt er det, at Sprogbrugens Skiftning med Hensyn til Isgarn- 

 f angst finder Sted inden for dette Distrikt. Ved Kolonistedet benyttes som i alle 

 sydligere Distrikter Ordene napitornefc om Fangsten og napitortatc om det fan- 

 gede Dyr. Ved alle de andre Pladser bruges de i de nordligere Distrikter gængse 

 Ord kâgtornek; og kagtak, . 



Fiskeri og Fiskemetoder. Ved a wj/magrssai- Fangsten benyttes kun Ketsjer. Paa 

 de gamle, faste Fiskepladser haves Gemmesteder, enten Huler eller opførte For- 

 raadskamre, hvor de tørrede Fisk magasineres til sukcessiv Afhentning; men det er 

 ikke Skik, de Aar Fiskene kommer til Land andetsteds, at opføre nye der. I saa 

 Fald bringes Fangsten enten til de gamle Opbevaringssteder eller hjem. — Naar 

 Befolkningen vedUnartoK har gjort angmagssal-~Re] ser til Skansen, har de deponeret 

 Fangsten hos Stedets Udligger og hentet dem den lange Vej med Slæde allerede 

 fra Efteraaret af. — Der fiskes intetsteds i Distriktet angmagssat om Efteraaret. 



