244 RITENBENK DISTRIKT 



har været beboet før Kolonisationen, da baade Hedenskab og Kommunikation 

 med Hollænderne strakte sig langt ind i denne. 



Hele Distriktet var nemlig særdeles velkendt og aarligt besøgt af Hollænderne. 

 Feykes Haan har detaillerede Beskrivelser af Svartevogelbay, hvor han an- 

 viser en Havn, og Vajgattet. Endnu 1776 vrimlede det om Foraaret af Hval- 

 fangerskibe mellem Arveprinsens Ejland og Disko. 



Efter at Jakob Severin 1734 havde anlagt den første Bugtkoloni, blev Riten- 

 benk Distrikt flere Gange besejlet af hans Skibe, som drev Handel med Befolk- 

 ningen. Og efter at Logen Jakobshavn 1741 var anlagt, udfortes der herfra aar- 

 lige Togterejser, i hvert Fald til Distriktets sydlige Del, men til Tider ogsaa helt 

 op i Vajgat, hvorved Mulighederne for et Nyanlæg kom under Drøftelse. 1754 

 fik Assistent Hind og Kateket Dorf Ordre til »at begive sig til et Sted, kaldet 

 Sakkame (o: SarKaK), 16 à 20 Mile Nord for Jakobshavn«, for at undersøge For- 

 holdene. Det besluttedes efter deres Indberetning at oprette et Etablissement 

 her. Det skete 1755, og Stedet fik Navnet Ritenbenck ved Omstilling af Bog- 

 staverne i Navnet paa Handelskompagniets Præses, Grev Chr. Aug. Bercken- 

 tin. Anlægget var fra først af Koloni og besejledes af eget Skib. Trods 

 stor Energi fra Købmand C. C. Dalager's Side — hans Togterejser strakte sig 

 fra PâkitoK Fjorden til NugssuaK — lykkedes det imidlertid ikke at bringe Pro- 

 duktionen ret højt op, hvortil Hollændernes Handel især bidrog. Efter UmånaKs 

 Anlæggelse foreslog Dalager 1763 at flytte Kolonien til Svartevogelbay, men 

 det afsloges. Ved hans Forflyttelse 1770 reduceredes Kolonien til Loge og be- 

 styredes af en »Oberassistent« alene. 1790 blev den atter »Koloni«. — Da Kongen 

 overtog Handelen (1774), kom Spørgsmaalet om Ritenbenks Flytning atter for, 

 især fordi Tanken om tillige at drive Hvalfangst kom til. 1776 undersøgtes for- 

 skellige Steder i Svartevogelbay, og den midterste af de tre Øer uden for 

 denne udpegedes som den bedste Plads. Herhen flyttedes da Logen 1781 1 ). 



Flytningen befordrede Koloniens Trivsel. Allerede 1782 siger Inspektøren, 

 at Ritenbenk er en vigtig Plads paa Grund af Hvalfangst og Isgarnfangst. Hval- 

 fangsten skal omtales senere. Garnfangsten begyndte omkring 1775, da Umå- 

 naKs tidligere Assistent, Geraae, blev Overassistent her, men som sædvanlig 

 dreves den først udelukkende af de Danske. Den gav godt Udbytte 1779—80, 

 men tog atter af; og Garnene var endnu for dyre til at Grønlænderne vilde 

 købe dem, »især da det er en Fangst, de først nu skal i Lag med«. Fra 1785 blev 

 det bedre, og Grønlænderne begyndte at komme med. I de følgende Aar tiltog 

 Garnfangsten, især da man begyndte at drive den ude i Distriktet. 1793 var 

 der Garnforsøg (2 danske Mænd) ved Smallesund. Fra 1794 boede Koloniens Baads- 

 mand om Vinteren ved »Gamle Rittenbænk« for Garnfangsts og Handels Skyld. 

 Samme Aar besattes NugssuaK (se under UmånaK), og der dreves Garnfangst ved 

 Igdluluarssuk (se Jakobshavn Distrikt). 1799 ansattes en dansk Garnfanger 

 »paa Øen i Toskentæk« (KeKertaK). 1805 tillodes det en grønlandsk gift Kolonist 



a ) I Anledning af den paatænkte' Flytning siger C. C. Dalager, at dette havde 

 været godt for 12 Aar siden, »da der stode mange Grønlændere; men nu ere de borte«. 



