268 RITENBENK DISTRIKT 



Udstedet Ujaragsugssuk 



eller AlångoK (Fig. 10) ligger ca. 45 km VNV. for Ritenbenk ved Vajgats- 

 kysten paa Diskos Nordside. Stedet findes let ved at gaa efter en mod Fjældet 

 bagved fritstaaende Basaltkegle (»JgdlorssuaussaK« o: Den der ligner et stort 

 Hus) bojt oppe i Bjergvæggen, som ses mange Mil borte. 



Der findes ingensomhelst Havn. Storbaade og Skibe maa ankre uden for 

 Kysten, hvor de til Nød kan ligge sikkert ved Østen- og Sydvestvind — naar 

 da denne ikke kaster for haardt paa Fjældene — men meget daarligt med Nor- 

 den, der let bliver saa stærk, at man maa lette og staa til Sos. Ankerbunden er 

 god, dog maa Baaden ofte, for at faa Læ, gaa saa langt ind, at Lavvandet kan 

 genere. Kort Sydøst for Udstedet er Skær og Grunde, som dog let kan ses og und- 

 gaas og ikke er til Hinder for Ankerpladsen undtagen maaske for store Fartøjer. 



Udstedet ligger paa et smalt Forland under den høje og stejlt skraanende 

 Bjergvæg. De danske Huse mod Vest og Grønlænderhusene mod Øst danner 

 en sammenhængende Gruppe. Vest for Husene gør Kysten en Bøjning indad, 

 og her frembyder en sandet Strandbred et brugeligt Landingssted for Kajak- 

 ker og Baade (se Fig. 10). Udsigten fra Stedet mod NûgssuaK Halvøen og ud- 

 og indad Vaj gattet er smuk og storslaaet (Fig. 3), men noget dyster paa Grund 

 af Beliggenheden paa Skyggesiden under Trykket af de mægtige Højder bagved. 



Klimaet er vistnok det uroligste i Distriktet. Selv om Sommervejret er bedre 

 og navnlig har mindre Regn og Taage end paa Diskos Yderside og ved God- 

 havn, er endog stærk Blæst ingenlunde sjælden, især af Norden, selv i den bed- 

 ste Sommertid. Om Efteraaret kan Kajakfangsten endog i betydelig Grad ge- 

 neres deraf. Det sene Efteraar er ofte stormfuldt. I saa Fald plejer Foraaret at 

 være gennemgaaende roligt, medens det omvendte er Tilfældet, naar Efteraaret 

 har været roligere. De fremherskende Vinde er Sydvest og Norden — ud og ind 

 ad Vaj gattet. Undertiden falder Sydvesten i mægtige Kast ned fra Fjældene 

 og kan da være farlig baade til Vands og til Lands. — Myggeplagen er ikke stor. 

 — Solen forlader Udstedet allerede lidt for Midten af Oktober og naar det ikke 

 igen før 24. Februar. 



Islægget danner sig sjældent før efter Nytaar, ofte langt senere; i daarlige 

 Isaar kan det være usikkert hele Vinteren (jfr. Santax). Langs Kysten ligger 

 det dog for det meste fast til Begyndelsen af Maj. Et aarvist Stromsted lige foran 

 Udstedet er let at omgaa; ellers dannes der kun efter langvarigt Islæg i Maj Maa- 

 ned Strømaabninger, som kan benyttes til Fangst. 



De almindeligste Slædeveje gaar udelukkende paa Is ud og ind langs Ky- 

 sten og tværs over Vajgattet. Der kan køres paa Land til Bopladsen UnartoK 

 og ad Kysten til IsunguaK; den sidste Vej frembyder de første 7 — 8 km nogen 

 Vanskelighed, da Forlandet paa flere Steder er gennemskaaret af Kløfter. Om 

 Sommeren gaar der god Sti til ÜnartoK og videre udefter til Ünartuarssuk, og 

 mod Sydøst kan man gaa lige til Mudderbugten. En gammel Vej over Land 

 til Disk o Fjord kendes nu ikke mere, ikke engang Opstigningsstedet. 



Befolkningen bestod 1915 af 74 Grønlændere. Af de 38 Mænd var 11 gifte, 



