278 GODHAVN DISTRIKT 



andre Steder er der til samme Hojde langt færre og tykkere Lag. Heller ikke er 

 Lagene i samme Fjæld af samme Tykkelse. 



Mineralier. I Sammenligning med det øvrige Vestgrønland er Diskos Kyster 

 godt undersøgte i mineralogisk Henseende, navnlig Egnen omkring Godhavn og 

 Disko Fjord. Et ret stort Antal Mineraler er kendt, dog ingen af økonomisk Inter- 

 esse, derimod talrige af stor videnskabelig Betydning. Berømtest er de talrige 

 Fund af gedigent Nikkeljern af tellurisk Oprindelse. Dette Jerns Op- 

 dagelseshistorie maa gives lidt udførligere, fordi den er saa interessant og fordi 

 der knytter sig saa mange teoretiske Interesser til dette Jern. 



Da John Ross 1818 opdagede Cap York, traf han Eskimoerne i Besiddelse 

 af Jernknive, som de havde lavet af løshuggede Stumper af nogle store Jern- 

 blokke, der laa et Sted ved Kysten i Melville Bugten. Da dette Jern udviste en 

 stor Nikkelprocent, og da det efter Slibning og Ætsning fremviste visse karak- 

 teristiske Figurer, maatte man antage, at disse Jernklumper var nedfaldne Me- 

 teorstene, hvilket ogsaa viste sig at være rigtigt, da det mange Aar senere (1894) 

 lykkedes Peary at finde dem og bringe dem hjem. 



Fra Dansk Grønland har man i lang Tid kendt lignende Redskaber af Jern, 

 fundne i Eskimograve og Hustomter, og Giesecke havde i Begyndelsen af for- 

 rige Aarhundrede fundet en Jernklump paa Arveprinsens Ej land. Rink havde 

 hjembragt en Klump paa over 10 kg, fundet af en Grønlænder ved Jakobshavn, 

 Læge Pfaff senere en Klump paa 8 kg sammesteds fra, 1852 Læge Rudolph 

 een. fundet ved Fortunebay, og da Nordenskiöld 1870 besøgte Disko Bugten, 

 ledte han efter flere Stykker, især ved Fortunebay, og da han ikke fandt Jernet, 

 lod han Grønlænderne ved Godhavn søge efter det, medens han tog til UmånaK 

 og udlovede en Stortrøje til Belønning for den, der fandt det, da det »ovilkor- 

 ligen maste forekomme nånstans i trakten«. Da Nordenskiöld kom til- 

 bage, havde den senere i Godhavns Lokalbeskrivelse omtalte Peter Broberg 

 ogsaa fundet, hvad Nordenskiöld søgte, ganske vist ikke ved Fortunebay, men ved 

 Kysten af Blaafja^ld (Uivfak), betydelig længere vestpaa. Her laa nogle større 

 og mindre Klumper, de største vejede henholdsvis 25000, 6500 og 400 kg. 

 Paa nogle af disse Jernklumper fandt Nordenskiöld smaa Basaltfliser, og i 

 Basalten deromkring fandt han smaa Jernkorn. Ikke des mindre maatte han an- 

 tage dem for at være af meteorisk Oprindelse, da man den Gang ikke kendte 

 Forekomst af gedigent Jern i. anden Form, og da baade Nikkelholdigheden og 

 Ætsefigurerne stemte hermed. 



Aaret efter udsendtes et svensk Skib for at hente Blokken, og med det fulgte 

 Danskeren K. J. V. Steenstrup for at forbeholde noget af Fundet for det danske 

 Museum. Efter at Steenstrup havde undersøgt Stedet og fundet lignende Jern, 

 om end i mindre Klumper andetsteds i Basalten og basaltlignende Bjergarter 

 paa Disko, kunde han ikke akceptere Forklaringen af dem som Meteorjern, men 

 hævdede, at Jernet maatte stamme fra selve Jorden, hvad der altsaa den 

 Gang var noget ganske nyt. Herom og om andre Ting vedrørende Jernet, opstod 

 der en omfattende videnskabelig Diskussion, saa at det grønlandske Jern, næst 



