306 GODHAVN DISTRIKT 



Kronprinsens Ejland (1830— ca. 1860 og atter fra 1888), Disko Fjord (fra 1843), 

 Fortunebay (1849— ca. 1870) og Skansen (fra 1851) bragte dog med Tiden bedre 

 Forhold tilveje. 



Kulbrydning har fundet Sted flere Steder i Distriktet. Allerede 1776 un- 

 dersøgtes Lejerne ved Skansen og 1791 ved Маггак. De sidste »findes« paany 1836 

 og anses for at blive »af uberegnelig Fordel i Tidens Længde«. Det blev dog — 

 formodentlig fordi her samme Aar forliste 2 Baade — ikke dette Sted, men Skan- 

 sen, der valgtes til den 1837 anstillede rationelle Brydning, som især skulde skaffe 

 Kul til de mange nye »dansk-gronlandske Huse« i Disko Bugt. Arbejdet lededes 

 af 2 færingske Kulbrydere. 1838 udsendtes »Slupskibet Neptunus« til Transpor- 

 ten, og cand. polyt. Schytte undersøgte, »hvorledes Brydningen bedst kan ske«. 

 Det første Aar gav 120 Tdr., det næste godt 300, 1839 langt over det dobbelte. 

 1841 20 /n sank imidlertid Slupskibet, fuldtlastet med Kul, i »Nyhavn« (paa 

 Godhavns Landet), hvorefter Brydningen opgaves 1843 (jfr. iøvrigt Skansens 

 Historie). 



Hvor stor Distriktets Befolkning var ved Kolonisationens Begyndelse, 

 lader sig ikke opgive. P. Egede traf 1738 ved Liefde-Bay over 200 Mennesker 

 samlet, og paa »Hvalfiske-Eiland« boede mange. De decimeredes stærkt ved 

 Landsepidemierne 1774 — 75 og 1785—86. 1777 boede der ved Godhavn og et Par 

 Pladser østfor, deriblandt Маггак, ialt 22 Familier med 180 Personer (75 Mand- 

 køn, 105 Kvindekøn, 35 Erhververe). De omtales som »alle fattige, og nogle ret 

 slette Husholdere«. 1799 har Distriktet 199 Indbyggere (Logen 28, »Næsset« 

 157, Fortunebay 14); 1805 182 (Loge og Anlæg 165, Disko Fjord 17) og 1821 187 

 (Loge og Anlæg 176, Disko Fjord 11). 1850 var Distriktet udvidet og Folketallet 

 steget til 257 (Godhavn 123, Fortunebay 25, Disko Fjord 19, Kronprinsens 

 Ejland 90). 



I Hvalfangstens gode Tid afvænnedes den allerstørste Del af Befolkningen 

 fra Sælfangsten, den blev derfor elendigt stillet, da hin gik tilbage, men efter- 

 haanden opvoksede der atter en ret dygtig Fangerbefolkning. 



Syd-Diskoerne vedligeholdt længe deres ilde Ry. 1775 omtales de som 

 tyvagtige; omkring 1780 var Godhavn »berygtet som en af de liderligste 

 og ryggesløseste Pladser i hele Grønland«. 1783 holdtes der Forhør ang. 

 »2. intenderede Mord af Grønlænder paa Grønlænder«. 1785 havde Inspek- 

 tøren Visit af 3 indfødte »Spidser«, som bad om Tilladelse til at slaa en gam- 

 mel Enke ihjel, fordi hun var en Heks; de overbevistes »med Venlighed 

 om deres Vildfarelse og Overtro«. 1795 dræbte »Niels den Dovne« Enken 

 Wilhelmine, som havde udladt sig med at ville have ham til Mand. Medens 

 Morderen forhørtes -- uden Resultat — stod en Flok Grønlændere, deri- 

 blandt mange døbte, udenfor »med hvæssede Knive«, som skulde bruges mod 

 Inspektoren, hvis der skete Fyren noget. De lededes af Grønlænderen Poul 

 Egede (forhen »Sagdlukitse« o: Bedrageren), af sine Landsmænd kaldet »Kon- 



