331 GODHAVN DISTRIKT 



Sælfangsten er ubetydelig om Sommeren. Befolkningen bryder Kul eller sø- 

 ger til Godhavn for at faa Dagleje. 



Mens Grønlændere som Helhed er meget konservative og, om ikke af anden 

 Grund saa af Ængstelighed for et ironisk og kritisk Smil, ikke vover at foretage den 

 ringeste Ændring i gammel Sædvane, saa er Geislerne ogsaa heri en Undtagelse. 

 De er altid ivrige efter nye Ideer, nye Metoder og nye Grejer og ingenlunde bange 

 for at vove et Forsøg eller ængstelige for at blive lét ad, hvis det slaar fejl. Deres 

 stærke Brug af Slæden til tunge Kultransporter har medført, at de paå en væsent- 

 lig Maade har forbedret dens Konstruktion. Deres Medekurve er finere og mere 

 rationel end andres, og i Stedet for den eskimoiske Surring af Tværtræerne med 

 Kobberemme, der blødes op i Regnvejr og altid er udsat for at blive ædt af Hun- 

 dene, har de opfundet en Maade at samle Tværtræerne til Mederne ved Jernbøjler 

 og Trækiler. Ogsaa paa andre Omraader har de været Foregangsmænd. 



Ved Siden af al den udendørs Virksomhed er de flittige til indendørs Ger- 

 ning i de lange Vinteraftener. De er bekendte for deres smukke Arbejder i Hval- 

 ros- og Narhvaltand. Paa Kong Frederik den VIII's Skrivebord laa en Papir- 

 kniv af Hvalrostand, som Skansens »Bas« havde sendt Kongen som Gengave 

 for et Godtkobsportræt, man en Gang lod uddele i Kongens Navn. Kongen er- 

 stattede det daarlige Billede med et egenhændig signeret Fotografi. Men navnlig 

 er der ved Skansen opstaaet en Slags Husflidsindustri af indlagte Arbejder, Æsker, 

 Billedrammer o. 1. Alle disse Sager laves med de mest primitive Redskaber, og Møn- 

 strene er meget ejendommelige, en Slags stiliserede Blade og Blomster, der hverken 

 ligner Natur eller anden Kultur og som er Skansenitternes helt originale Opfindelse. 



I et Misforhold til Befolkningens ualmindelige Intelligens og Lærelyst staar 

 Stedets aandelige Udvikling. Man har fra 1866 ikke rigtigt villet anerkende 

 Stedet som selvstændigt, men kun som Udflyttere fra Godhavn. Først saa sent 

 som 1916 opnaaede Stedets Forstemand at faa Udliggerløn, indtil da havde han 

 varetaget Handelens Interesser for en Ducør, og først for et Aar siden fik de en Kate- 

 ket, der havde faaet nogen Uddannelse, medens tidligere Skoleundervisning og 

 Gudstjeneste besørgedes af en af Stedets Folk for en Ducor. Skolekundskaber 

 er altsaa ikke Skansenitternes stærke Side, hvilket ikke er mærkeligt; mærkeligere 

 er, at de selv indser Manglen derved og indser, at i vore Dage er Fremskridt ikke 

 nok, men at der ogsaa maa intellektuelle Fremskridt til. 



Af Stedets voksne Mænd regnes 8 til Fangerklassen, to til Fiskerne. Der fan- 

 ges aarligt ca. 10—15 Hvidhvaler, 20-40 Storsæler, 3—600 Smaasæler, 2—10 

 Ræve og 2—400 Hajer. Overskuddet fra denne Fangst indbringer op imod 1200 

 Kr. aarligt, men Udhandlingen gennem Butikken overskrider som oftest 3000 Kr. 

 Differencen 1800 Kr. tjenes som Løn til Udligger, Kateket og Jordemoder, tilsam- 

 men over 450 Kr., dernæst hovedsagelig ved Salg af Kul, enten til Handelen 

 eller direkte til Forbrugere, ved Salg af Proviant (Laks og Ryper) eller Husflids- 

 genstande, ved Daglej erarbejde eller som Rejseledsagelse. Ogsaa Kvinderne 

 syer og broderer til Salg til Kolonigrønlænderinder, der ikke selv kan eller ikke 

 kan skaffe Materialier dertil. 



