GODHAVN DISTRIKT 335 



Skansen er en selvstændig Kommune i 7. Landsraadskreds. Kommunens 

 Regnskab se Side 297 f. I Sparekassen indestaar ca. 1000 Kr., af hvilke dog Stør- 

 steparten tilhorer Udliggeren eller er Arveparter. Resten er »Kapitaler«, der aldrig 

 naar en Størrelse af et halvt Hundrede Kroner og som næsten hvert Aar forbruges 

 og atter fornyes. 



Der er 9 private Huse foruden nogle Udhuse og Skur. To af Husene har hojt 

 Tag med Loftsrum, de andre er store, gode og rummelige Huse med udvendig 

 Jordvold og indvendig Træbeklædning. Taget er ret fladt, dog højest i Midten 

 og noget skraanende til Siderne. Alle har Glasruder og Kakkelovne og da alle 

 jo har rigelig og let Adgang til godt Brændsel, er Husrummene store og Luften 

 i dem rigelig og god. Der er 12 Kajakker, 3 Konebaade, 10 Slæder og ca. 80 Hunde, 

 3 Telte og 3 Aabentvandsgarn. 



De offentlige Bygninger er Butikken, opført 1852, 5 6x4,4 m stor, 2,2+2,0 m 

 høj af Bræddeforskalning med Paptag, sammenbygget med et Spækhus af Tørv. 

 Desuden en lille Proviantbod 3,8x3,1 m stor, 2,3+2,0 m høj, opført 1887, og 

 fornylig har Handelen overtaget Udliggerens Hus, der tidligere var privat. Af 

 Materialet af Godhavns gamle Kirke er der ved Skansen 1915 opført en Byg- 

 ning til Skoleundervisning og Gudstjeneste. 



Gamle Sagn og Minder knyttede til Stedet eller dets Omgivelser kendes ikke. 



Morten P. Porsild. 



Historie. Udstedet har Navn af den et Par km sydfor liggende Basaltforma- 

 tion (grl. Ivnarssuit o: de store Bratninger), hvis ejendommelige Udseende og 

 skuffende Lighed bragte Hollænderne til at dobe den »de Schans«. Foran den 

 laa den saakaldte »Disko Rhed«, hvor Hvalfangerne laa om Foraaret og oftest 

 fangede godt. De var ogsaa de første, som her gravede »Smedekul, som har en 

 hel god Brand, og som vel kan holde Ild en hel Dag« (L. Feykes Haan). 



Ogsaa de danske Etablissementer har tidligt gravet Kul her. Juli 1776 besøgte 

 Sandgreen »Stenkuls-Pladserne og Værket 9 Mile fra Logen — nær ved den saa- 

 kaklede Skandts«, og hjemsendte en ret udforlig Beskrivelse af Lejerne. Der boede 

 dengang ikke og har vistnok ikke nogensinde boet Mennesker her for langt senere. 



Derimod var Stedet ofte Sommerteltplads — til Held for Inspektør Schultz, 

 der i Juli 1791 under en svær Storm maatte søge Land her, hvor ingen som helst 

 Havn findes, og kun blev reddet fra Forlis ved »at her var over 50 Mennesker, 

 som viste sin Villighed med at hjælpe os«. 



1791 brødes her forsøgsvis Kul af Folkene fra Godhavns Hvalfangeranlæg. 

 1795 opførtes et paneleret grønlandsk Hus til Arbejderne. »Kulbrudet Skansen« 

 betragtedes som hørende til Hvalfangeranlæget. Under Krigen 1807—14 ophørte 

 den regelmæssige Brydning; Vinteren 1811 blæste Huset ned, de bjærgede Rester 

 solgtes 1813. — Efter Krigen gravedes her kun af og til Kul af Godhavns Mandskab, 

 naar Logen trængte dertil. 



1820 opfortes af Inspektøren et »Logishus for Rejsende« ved Skansen. Direk- 



