350 . UMANAK DISTRIKT 



har faaet talrige Hak og Kløfter. Derimod mangler der som Regel i Basaltom- 

 raadet markerede Tinder. 



Ved Grænsen for Basaltomraadet op mod de gamle Dannelser saavel paa 

 Svartenhuk som paa NûgssuaK stiger denne Formation op til en Højde af 

 henimod 2000 m; vestefter er den langt lavere. Nogle Steder i Distriktet 

 er Lagene stærkt hældende, saaledes ved Udstedet Igdlorssuit. Om dette 

 skyldes senere Forstyrrelser, eller om de er aflejrede saadan, har endnu ikke 

 kunnet afgøres. 



Trapdannelsen er af vulkansk Natur og indeholder altsaa ingen Forsteninger. 

 Den er yngre end de tertiære Forsteninger og ældre end Istiden og maa saaledes 

 antages at være opstaaet under Slutningen af Tertiærtiden, antagelig samtidig 

 med andre mægtige vulkanske Dannelser fra denne Periode. 



Under Istiden har mægtige Gletschere udfyldt hele Nordostbugten og dækket 

 næsten alt Landet. K. J. V. Steenstrup har overalt kunnet paavise Isens Virk- 

 ninger paa det faststaaende Fjæld, Forekomsten af Skurestriber eller fremmede 

 Blokke, f. Eks. Gnejs ovenpaa Basalt op til Højder mellem 1200 og 1600 m. 

 Men paa nogle faa Steder fandt han ingen fremmede Blokke oven for denne Grænse,, 

 hvilket kunde tyde paa, at der selv under den stærkeste Isdækning har været 

 isfrie Toppe her. Dette vigtige Spørgsmaal kan ikke siges at være løst endnu, 

 da der endnu er for faa Iagttagelser, og da disse endda vanskeliggøres ved, at vi 

 oven for denne Højde som Regel nu træffer evig Sne og Is. UmånaK Klippens 

 mærkelige Udseende taler ogsaa for, at den aldrig har været isdækket, medens 

 den lave Gnejsø, den staar paa, viser tydelige Mærker derefter. 



Istiden har efterladt store Moræneaflejringer overalt, hvor Hældningen til- 

 lod, at saadanne kunde bevares. Af ganske særlig Interesse er nogle Morænelag 

 paa NûgssuaKs Kyst Syd for Kolonien (ved Sarfarfik og Påtorfik Elvene), der 

 indeholder Skaller af Havdyr. De fleste er knuste, men enkelte er bevarede uskadte, 

 ja endog med Udfyldninger af Ler, i hvilket en Afstøbning af Dyrets Tarmkanal 

 endnu kan ses. Dette er hidtil det eneste kendte Sted i Grønland, hvor saadant 

 optræder. Man formoder, at Isstrømmene under deres Afsmeltning i Havet lige- 

 frem har kvalt disse Bløddyr dér, hvor de levede. 



Nu ligger disse Dannelser, der den Gang var Havbund, paa Land, og man 

 finder ogsaa andre Steder i Distriktet hævede Havstokke og Terrasser, der viser, 

 at der siden Istiden har fundet store Niveauforskydninger Sted. (Sammenlign 

 Beskrivelsen ved Christianshaab Distrikt S. 97.) 



For Tiden synker Kysten her overalt som andre Steder i Vestgrønland, og 

 Sænkningen er saa stor, at den lokalt direkte kan iagttages paa Husruiner, Ring- 

 bolte og lignende. 



UmånaK Distrikt er ikke særligt rigt paa interessante Miueraler, og kun til 

 faa af dem knytter der sig økonomiske Interesser. 



Grafit er funden i Gnejsen paa Upernivik og Storøen, i Basaltbreccien 

 ved NiaKornat samt ved Kaersut. De to sidste Steder har den forsøgsvis været 

 brudt, men den er begge Steder for uren, til at den kan finde teknisk Anvendelse. 



