354 ÜMANAK DISTRIKT 



ene eller den anden Retning. Thi den ene Bræ skrider frem, medens den anden 

 trækker sig tilbage. Aarsagen til Variationerne kan altsaa ikke ligge i klimati- 

 ske tilsvarende Variationer, men maa have deres Grund i andre, endnu ubekendte 

 Forhold. 



Den daglige Bevægelse i disse Hojfjældsbræer er i Sammenligning med Is- 

 strømmenes uhyre ringe. Der foreligger Maalinger for de fleste af Bræerne paa 

 NûgssuaKs Nordkyst, af hvilke det fremgaar, at Store KarajaK bevæger sig 

 lige saa meget i et Døgn som en af Høj f jældsbræerne i et helt Aar. 



Hvor mange Hojfjældsbræer, der findes i Distriktet, er der endnu ingen, der 

 har Rede paa. Af Bræerne paa NûgssuaK samt af Store KarajaK og nogle flere 

 Isstrømme har Drygalski givet ypperlige Kort i stor Maalestok, saa at det er 

 let her i Fremtiden at studere dem. Derimod er de danske Kort over Distriktet 

 endnu altfor ufuldstændige og i alt for ringe Maalestok, saa at kun de største og 

 lettest tilgængelige har kunnet antydes paa dem, og det er ikke muligt med disse 

 Kort som Grundlag at studere eventuelle Forandringer. Man faar et Begreb om, 

 hvor mange Bræer der er, ved at hore, at Helland fra Mundingen af Kangerdluar- 

 ssuk ind til dens Isstrøm (45 km) talte 47 Bræer i begge Sider ! Hvor der i en norsk 

 Fjord af lignende Størrelse vilde være Fjældbække og Vandfald, var her Bræer. Ja, 

 saa bogstaveligt passer dette, at her findes talrige Bræer, der rettest maa betegnes 

 som I s kaskader. Ismasserne glider forst et Stykke ned ad Plateauets skraanende 

 Flade, styrter derefter ud over Væggen, samler sig ved Foden af denne, regenererer 

 som Bræ og fortsætter ned mod Havet. Saadanne Iskaskader findes ogsaa andre 

 Steder i Grønland. Foruden Egnen her er navnlig Evighedsf jorden i Sydgrønland 

 karakteriseret af dem. 



HAVET. DYBDER OG STRØMFORHOLD 

 TIDEVAND OG ISLÆG 



I Nordostbugten og dens talrige Forgreninger er der saa vidt vides dybt 

 overalt, som man kunde vente det efter de høje og stejle Fjælde. Der foreligger 

 en Række Lodskud i Ruten for store Skibe fra begge Sider af Hare Øen, omkring 

 NûgssuaK og op til ÜmanaK samt i Farvandet mellem UmånaK, Storøen og Ag- 

 pat Øen. Endelig er lille KarajaK Fjord meget grundig opmaalt af Drygalski. 

 Paa disse Steder varierer Dybden fra 200 — 700 m. Længere ude derimod, ud for 

 NûgssuaK og Svartenhuk Halvøer i det mindste, er Dybden ringere, mellem 

 100—200 m. 



I de øvrige Isf jorde kan man efter Isfjældenes Størrelse danne sig en Fore- 

 stilling om de Dybder, der maa være, for at Isfjældene kan flyde. Ogsaa den lange 

 og snævre Uvkusigssat Fjord, der jo ikke er en Isfjord, maa være meget dyb, 

 thi man kan træffe store Isf j ælde langt oppe i den. 



Tidevandsstrømmen for Nordostbugten sætter ind langs NûgssuaKs Kyst 

 og gaar ud langs Svartenhuks, analogt med Forholdene i Disko Bugt. Derfor gaar 

 den almindelige Kurs for Skibe til ÜmanaK langs med NûgssuaK Halvøens Kyst,. 



