ÜMANAK DISTRIKT 355 



fordi der plejer at være mindre tæt Is. Derimod kan Svartenhuks Sydkyst, og 

 navnlig Farvandet mellem Svartenhuk og Ubekendt Ej land være vanskeligt at 

 besejle, da ikke alene Hovedmassen af Isen fra Karrats Isfjord. men ogsaa meget 

 fra de andre, gaar ud her. 



Ved UmånaK er Forskellen paa Hoj- og Lavlande mellem 1 og 2 m, ved 

 NûgssuaK antagelig noget mere. Fra KarajaKs Indre foreligger nøjagtige Maalin- 

 ger, der som Minimum gav 1 m, som Maximum 2ДЗ m. 



Isen lægger sig i de indre Fjordforgreninger sidst i November og kan under- 

 tiden naa ud til Kolonien for Jul. Som Hegel lægger bele Bugten sig med varig 

 og god Is, der ligger uforstyrret læuge. Sammenskruet Havis kendes saa at sige 

 ikke, kun kan der være Ujævnheder af Kalvis. Hen i April bliver Isen stromskaa- 

 ren i de talrige Smaalob mellem Øerne og ud for nogle af Pynterne samt inde 

 foran Isstrømmene, men ude paa de store Flader holder Isen sig som oftest far- 

 bar og god til langt hen i Juni. Storme ind ad Bugten kan da brække Stykker 

 løs af den, men ellers ligger den og tæres paa Stedet, af Strøm fra neden og af Sol- 

 varme L'a oven, saa at den tilsidst bliver helt mor. Xaar de ydre Partier er blevne 

 isfri, kommer ogsaa Udskydningen fra Isfjordene. Hele den i Vinterens Lob opstu- 

 vede Masse af Kalvis vælder ud og blokerer da en Tid Farvandet ind til de fj ær- 

 neste Kroge. Disse Udskydninger og paafolgende Udtømninger med Strøm og 

 Tidevande lægger som oftes L , Beslag paa en stor Del af Sommeren, saa at de indre 

 Farvande ofte først bliver sejlbare fra August. 



Berygtet er de voldsomme Udskydningsbolger fra KarajaK, der vækker stærk 

 Uro i Havnen ved Ikerasak, 28 km derfra, og som endog kan mærkes ved UmånaK 

 75 km derfra. De store Isfjælde volder her oppe i Isfjældenes Farvand par excel- 

 lence ingen større Ængstelse eller Uro. De hører med til den daglige Omgangs- 

 kreds; man er fortrolig med dem og vilde savne dem, om de manglede. Alligevel 

 hænder det, at man forregner sig, og at Bølgen fra et væltet Isfjæld kan slaa et 

 Fartøj i Land. Ogsaa Tilfælde af Ulykker, der kræver Menneskeliv, kan forekomme, 

 men er dog sjældne. 



Paa Grund af den gode Is, den gode Fangst og det rige Fiskeri er Slædekul- 

 turen i Nordostbugten den højest udviklede i Dansk Grönland. Befolkningens 

 Fangstindtægt pr. Individ er her større end noget andet Sted i Grönland, 3 — 4 

 Gange saa stor som i den fattigste Koloni i Sydgrønland. Distriktet vilde alt- 

 saa kunne bære en langt større Befolkning (Se S. 373). 



KLIMA 



Paa den 71. Breddegrad, der gaar omtrent midt igennem Distriktet, varer 

 Mørketiden 2 Maaneder, nemlig fra den 21. November til den 23. Januar. Men 

 for de fleste Bopladser i Syddistriktet afskærer det hoje NûgssuaK Land Sollyset 

 endnu i ca. 14 Dage, indtil Solen har naaet en vis Højde over Horisonten. Til 

 Gengæld har man i disse Dage de pragtfuldeste Farvninger af Fjældtoppene om- 

 kring ved Middagstid. Ved Kolonien ses Solen sidste Gang den 7. November og 



23* 



