370 XJMANAK DISTRIKT 



l<er, Knive, Kikkerter og til Dels Snebriller forfærdiges alle Redskaber i selve Landet 

 og som Regel af Brugeren selv. Hertil anvendes hovedsagelig folgende Værktoj : 



Økse. Sav. Hovl. Bor. Fil. Hammer. Søm. Hvæssesten. Garnknytte- 

 naal og -brædt. 



Hvad Klædedragten angaar, skal folgende bemærkes: 



Af Kamikker bruges i UmånaK Distrikt 1) til Mænd: Kamikker af Blaa- 

 skind (til unge Mænd ofte med Broderi), af Vandskind og af Skind med Haar- 

 laget vendende udad (helst Skind af ung Gronlandssæl), alle tre Slags med løse 

 Strømper, i de første altid af Sælskind, i de to sidste Slags oftest af Hundeskind. 

 Endelig bruges undertiden til Mænd om Vinteren Kamikker af Skind med Haarene 

 udad — uden Strømper — til at trække uden paa almindelige Vandskindskamik- 

 ker. De Kamikker, som bruges 2) af Kvinder, er altid af afhaaret og oftest af 

 farvet Skind, til unge Kvinder hvide, røde eller blaa, til gamle Kvinder blaa eller 

 gule. Unge Kvinders Kamikker kan dels naa op over Knæet, dels kun halvt til 

 Knæet, Strømpen dog altid over Knæet; gamle Kvinder bærer kun Kamikker, 

 der naar over Knæet. Der bruges ikke Broderi paa de gamles Kamikker; paa 

 de imges er der altid Broderi paa hvide og blaa Kamikker; paa de røde Kamikker, 

 saavel lange som korte, kan Broderi dels findes, dels undværes. 



Benklæder sys til Mænd altid af tæthaaret Ringsælskind, til Drenge ogsaa 

 af tyndhaaret dito eller af ung Gronlandssæl. Til Kvinder anvendes tæthaaret 

 — sjældnere tyndhaaret — Skind af Ringsæl, Skind af ung Gronlandssæl, mørke 

 Skind af gammel Gronlandssæl, Skind af ung Klapmyds og af spættet Sæl. Hos 

 gamle Kvinder bruges ikke Broderi paa Benklæderne. 



Pelse med To j overtræk anvendes 1) af Fugleskind med paasiddende Fjer 

 (Lomvieskind) ganske undtagelsesvis af en 3 — 4 Mænd, 2) af Dunskind af enkelte 

 Kvinder, 3) af Hundeskind ret almindeligt til Børn, særlig til Drenge. Til Mænd 

 anvendes ellers udelukkende Pelse af tæthaaret Ringsælskind, af Rensskind eller 

 — - sjældnere ■ — af Hundeskind, alle med Haarlaget udad og uden Overtræk. 



Ogsaa Vanter af Ringsælskind med Haarlaget udad er for Mænd en næsten 

 uundværlig Del af Vinterbeklædningen. 



Til Syning af Skindbeklædningen anvendes oftest Traad, lavet af Senerne af 

 Hvid- eller Narhval. Den Traad, som faas af Rensdyrsener, bruges væsentligst 

 ved Brodering. Endelig laves den Traad, der anvendes til Syning af Kajakvanter, 

 i det hele til Ting, som skal kunne udsættes for stadig Væde, bedst af Spiserøret 

 af de forskellige Sæler. 



Saavel Skindberedningen som Syningen, herunder ogsaa Tilskæringen (»Snit- 

 tet«), maa siges at have naaet et højt Udviklingstrin i UmånaK Distrikt. Af stor 

 Betydning er her ogsaa Tilberedningen af Kobberemme ved NûgssuaK. Derimod 

 er Broderingen ikke særlig opøvet i Distriktet, og den saakaldte Husflidsindustri 

 (broderede Bælter og lignende) højst ubetydelig. Af Vegsten — der findes tæt 

 ved Udstedet Uvkusigssat et Vegstensbrud, som tidligere har været almindeligt 

 i Brug — skæres maaske endnu hist og her en Lampe eller et Mellemstykke til 

 en Pilk; men almindelig er Udnyttelsen deraf nu ikke mere. 



