TJMANAK DISTRIKT 391 



en stor Jerngryde til Forsøg med Tranbrænding, som dog ikke blev til noget. 

 Under Krigen 1807 — 14 tvang Forholdene til at gore Forsog dermed, men først 

 1815 førte det til større Eesultat; da udbrændtes 209 Tdr. Fra 1818 foregik Tran- 

 brændingen regelmæssig. 



Saadanne Uheld som Overvintring og Udeblivelse af Skib — der naturligvis 

 niaatte virke højst generende ogsaa for Handelen ved en saa isoleret Koloni ■ — 

 traf ofte UmånaK. 1771, 1777, 1782 og 1784 maatte Skibet overvintre, hvorved 

 Kolonien fik et stort ekstra Mandskab til at tære paa sine Beholdninger. Værst 

 af alt var dog Forholdene under Krigen 1807 — 14. I 6 Aar fik Kolonien intet Skib. 

 2 eller 3 Gange hentedes der med Dæksbaaden lidt Forstrækning fra Disko Bugt, 

 og lidt bragtes op paa Slæder. De værste Mangler var Ammunition og især Fade- 

 værk. Med Proviant til de Danske klarede Kolonien sig forbavsende godt, men 

 al Handel gik efterhaanden i Staa, og de fleste Udsteder nedlagdes. Endelig 1813 

 kom »Hvalfisken« til UmånaK, men først 1815 kunde der atter udgives fuld Kost- 

 ration, og det varede mange Aar, før Handelen kom paa Fode igen. Hertil bidrog 

 dog ogsaa, at Skipperne »privat medbragte adskillige nødvendige og lokkende 

 Vare, som vi ej desværre blive forsynede med fra Handelen«. — 1845 forsvandt 

 Skibet »Tordenskjold« paa Oprejsen til UmånaK. 



Allerede tidligt forsøgtes Havebrug i UmånaK. 1784 havde Købmanden en 

 Have, og 1785 hentede Miss. Cappelen Jord fra Sàtut til en lignende, hvor han 

 dyrkede Grønkaal, Roer, Spinat og Karse. 



1793 havde Kolonien 58 Indbyggere, hvoraf kun 1 udøbt. 1798 var der 70, 

 1805 69, alle døbte. 1849 var Befolkningen vokset til 127, som boede i 6 — 7 Huse. 



Allerede omkring 1775 var der i UmånaK et Skolehus, der tillige benyttedes 

 som Kirke. 1835 indviedes den nuværende Kirke. Omtrent 1840 fik Kolonien 

 nyt Skolehus. Siden 1892 bruges den gamle Præstebolig som Skole, men skal 

 nu afløses af en ny og tidssvarerde Bygning. 



Som fremragende og betydende i den UmånaK'ske Befolkning gennem Ti- 

 derne bør nævnes Slægterne Hammond (Stamfader Købmand H.), Leib hårdt 

 (Stamfader, se Uvkusigssat), Ramsø e (Stamfader dansk Matros Ludvig R.) og 

 Fleischer (Stamf. Kobmand H. M. F.). 



Paa Koloniens Kirkegaarde findes Gravminder bl. a. over Købmand H. M. 

 Fleischer og Hustru, Assistent P. N. Egede, Skibsfører Moberg (f 1883), 

 Bestyrer A. Møldrups og Assistent Elmqvists Hustruer. — Desuden vides 

 her jordede bl. a. Købmand Hammond, Kobmand Gloersen, Assistent J. P. 

 Schade og Volontør Kirchheiner. тт p. 



Sermiarssuit. 



Bopladsen Sermiarssuit ligger paa NûgssuaK Halvoens Kyst ca. 12 km retv. 

 S. for Kolonistedet, hvortil det hører saavel administrativt som handelsmæssigt. 



Husene ligger i en lille græsbevokset Lavning, knap et Hundrede Meter fra 

 Stranden ved en Vig, der dannes af en ringe Indskæring i det smalle Forland om- 

 trent 1 km Vest for Sermiarssuit Bræen. Imod Syd, indad mod Land, i næppe 



