ÙMANAK DISTRIKT 401 



dets Huse tæt ved Stranden paa en Kyst, der imod Øst er fuldstændig aaben, 

 medens den imod Vest — omend ufuldstændigt — skærmes ved et lille frem- 

 springende Næs. Vandet er dybt tæt ind under Land, og Ankerbunden er god, 

 men baade Vind og So fra Øst, som her er meget hyppig, staar uhindrede ind i 

 Havnen, hvori Vandet ogsaa jævnlig kan sættes i stærk Bevægelse ved Kalvning 

 af nærliggende Isfjælde. 



Vinterisen ligger i Almindelighed fra Januar til Juni. Der er ikke særlige 

 Stromsteder; men Isen plejer som Kegel i Begyndelsen af Juni Maaned at blive 

 jævnt daarlig over det hele, omtrent paa samme Tid overalt. Fra Udstedet er der 

 en let farbar Vej over Land saavel for Fodgængere, som for Slæder til det en 

 Snes Kilometer østligere liggende Kûk; mod Vest forer en ret besværlig, men me- 

 get benyttet Fodsti til Bopladsen Kaersuarssuk. 



Udstedets Beliggenhed er tiltalende; Omegnen er frodig; mellem de let be- 

 stige lige Granitbakker strækker sig græsbevoksede Sletter og Enge. Ud over Havet 

 ses oprullet som et Panorama UmånaK Bugtens Nordside med dens Klippeøer 

 og Halvoer, medens Baggrunden dannes af Kilerti'nguit Fjældets imponerende 

 Masser, omgivet af den evige Hoj landsis. 



Befolkningen bestod i 1915 af 67 Grønlændere (1905: En dansk Familie 

 paa 7 Medlemmer samt 78 Grønlændere); der var 10 gifte Mænd, 2 Enkemænd 

 og 16 ugifte Mænd, hvoraf 7 under 12 Aar; 10 gifte Kvinder, 5 Enker og 24 ugifte 

 Kvinder, hvoraf 13 under 12 Aar. Der var 16 Fangere (10 1ste og 6 2den Klasses) 

 samt 1 Fisker. Der er ved Stedet ansat en Udstedsbestyrer, en Kateket og en 

 Jordemoder. 



Befolkningen er ret driftig og særlig økonomisk. Dens Hovederhverv er Sæl- 

 fangst, først og fremmest af Kingsæl (utofc-J&gb og Garnfangst), dernæst ogsaa af 

 Storsæl (Kajakfangst i Efteraarsmaanederne). Desuden spiller Fangst af Hvid- 

 og Narhval en betydelig Rolle; der fanges op imod et halvt Hundrede Hvid- 

 hvaler aarlig, dels fra Kajak, dels i Aabentvandsgarn, for hvilken Fangstmaade 

 Egnen afgiver særlig gode Betingelser. Af Betydning er ogsaa Fiskeriet af Hellefisk 

 i Vintertiden, dels en 3 — i km Nord for Husene, dels ud for Sarfarfik, samt Haj- 

 fiskeriet om Foraaret førstnævnte Sted. Af Bierhverv drives lidt Rensjagt i Lan- 

 det bag Kaersuarssuk (til Fods op over Højlandsisen paa Snefjæld), hvorved der 

 aarlig i Tiden Juli — September nedlægges et Par Dyr. Af Landvildt maa iøvrigt 

 Ryperne fremhæves. Yderligere skydes der eu Del Lomvier, Ederfugle (over- 

 vejende Kongeederfugle), Maager og Tejster, eamt fiskes — som overalt i sæl- 

 fattige Perioder — ■ en Del Ulke og Fjordtorsk (uvaic). 



Ikke ringe Biindtægter tilflyder Befolkningen i Kaersut fra den nærliggende 

 Kulbrydningsstation ; dels er her i Sommertiden — særlig under Skibsekspedition — 

 Anvendelse for megen daglønnet (saakaldt: lejet) Arbejdskraft, dels benyttes her 

 hele Aaret rundt en Del kvindelig Hjælp til Husholdningen, Rengøringen, Syning 

 og Pasning af Skindbeklædning m. m. Endelig aftager Stationen alt overflødigt 

 Vildt, Fisk og Skind. 



En stor Del af Befolkningen flytter regelmæssigt Foraar og Efteraar til Fangst- 

 Dansk Grönland I. 26 



