ÙMANAK DISTRIKT 403 



Krudthus, opfort 1905 paa en Klippehumpel tæt Syd for Husene, af Sten 

 med tagpapklædt Bræddetag. 



Proviantbod- og Butiksbygning, opført 1903, 7 X 3,8 + 5 X 4,4 m, af 

 bræddeklædt Bindingsværk med tagpapklædt Bræddetag. Butikken er nu meget 

 for lille for den Handel, som er bleven en Følge af Kulbrydningsstationens An- 

 læggelse. 



Vaaningshus, uvist hvornaar opført, 9,4 X 4,4 m. Grønlandsk Hus af 

 Type III med Spaantag. Indeholder 2 Værelser og Køkken; er ikke længere tids- 

 svarende. 



Proyiantbod- og Butiksbygningen er kult j æret. A Bertelsen. 



Historie. Udstedet har intet dansk Navn. Det grønlandske Navn betyder 

 »Klipperne« (egentlig: det som er berøvet sit Dække o: Jord og Grønsvær etc.) 

 og har Hensyn til de nogne Omgivelser. 



Stedet saavelsom det kort Østen for liggende Kaersuarssuk (ikke det nu- 

 værende Kulbrud) har været beboet før Kolonisationen. Omkring 1780 var de 

 dog kun »somme Aar Opholdssted for Grønlænderne om Sommeren. De forsøge 

 her Hvidfiske-Fangsten, for Resten ikke større Fangst, end som til deres Ophold 

 kan behøves« (Cappelen). Endnu 1850 var Kaersut en saa sjældent besøgt Som- 

 merplads, at man endog ikke sjældent kunde skyde Rensdyr lige ved Teltene. 



Omkring 1865 blev Pladsen besat med en dansk Baadsmand og hans grøn- 

 landske Familie, som drev Garnfangst og efterhaanden drog en Del Mennesker 



til Stedet - H. OSTERMANN. 



Kaersuarssuk. 



Bopladsen Kaersuarssuk ligger paa Nordsiden af NûgssuaK Halvoen ca. 

 3 km retv. NV. for Kaersut, til hvilket Udsted Bopladsen hører saavel admini- 

 strativt som handelsmæssigt. 



Paa en lille fremspringende Gnejskulle ligger Kulbrydningsstationens euro- 

 pæiske Bygninger, og et Par hundrede Meter Sydøst herfor bag en Forhøjning 

 i Terrænet ligger langs Kanten af den ea. 10 m høje Brink, hvormed Fj ældet 

 ender ud imod Stranden, 16 Gronlænderhuse, som alle skylder Mineanlægget 

 deres Tilblivelse. En Kilometer Nordvest for det omtalte Næs, hvorpaa Stationen 

 ligger, skyder et storre Elvdelta sig ud fra Kysten, og imellem disse to Fremspring 

 dannes en Bugt, der tjener Anlægget som Havn. Ankring er lettet ved iøjnefaldende 

 Ankermærker; Holdebunden er god, og der er de fornødne Ringbolte til sikker For- 

 tøjning. Havnen er imidlertid fuldstændig uden Beskyttelse imod Nord, ligesom 

 herliggende Skibe ofte besværes af Kalvis og mindre Isfjælde. Der er i Havnen 

 en Bro, og Vandet er ved denne saa dybt, at Storbaade kan lægge til ved Broen. 

 Skibe maa derimod ligge saa langt ude, at deres Lastning kun kan foregaa ved 

 Pramme, hvorved der dog som oftest pr. Dag kan lastes imellem 125 — 150 Tons. 



Vinterisen ligger som Regel fra Januar til Juni; der findes ikke særlige Strøm- 

 steder, men ud for de omgivende Elvmundinger plejer Isen at blive usikker ret 



26* 



