412 ÙMANAK DISTRIKT 



Af Bopladsens 10 Gronlænderhuse er 4 af Type I, 2 af Type II, medens de 

 resterende 4 danner Overgangsf ormer imellem disse Typer, idet de alle har Træ- 

 gulv, men 2 ganske mangler, og 2 Iran har et ufuldstændigt Træpanel. 2 Huse 

 mangler Ovn. Der er Glasruder i samtlige Huse. 



Der findes ved Stedet 9 Kajakker, 7 Slæder med 32 Hunde, 11 Rifler, 6 Haj- 

 snører og 24 Isgarn. 



Af offentlige Bygninger findes kun Skolen, som er et grønlandsk Hus 

 af Type II, 3,7 X 3,7 m, bygget i 1917. A Bertelsen . 



Historie. Stedet har intet dansk Navn. Dets grønlandske Navn betyder »Det 

 temmelig lille hj ærte formede« og refererer sig til Fjældet tæt Øst for Bopladsen. 



Stedet var beboet før Kolonisationen og vedblev at være det. »Garnfangsten 

 kunde herfra med Fordel drives formedelst det nærliggende Teller ok (o : egentlig 

 Svdostpynten Talerua paa Øen Igssua) og Fastlandet« (Cappelen). Da derfor 

 det første Garnfangst- og Handelsanlæg ved Екакгк viste sig vanskeligt at besejle, 

 og Huset dér desuden var omblæst i en Storm, valgtes UmånatsiaK til et fornyet 

 Forsøg. 1790 overvintrede her et Par danske Folk, og paa Øen Igssua opførtes 

 et Hus til Produktoplag. Da Garnfangsten lykkedes endog over Forventning, 

 approberedes et permanent Anlægs Oprettelse. Kulbrudets ved Kolonien staaende 

 Stokværkshus opførtes her 1791 tillige med de øvrige fornødne Bygninger. Da 

 UmånaK paa Grund af de døbtes stadige Tilvækst ansaas for overbefolket, flyt- 

 tede Missionæren til det nye Anlæg og drog et ikke ringe Antal døbte med sig. 

 Hver Vinter boede 2 à 3 danske Kolonister der tillige med Koloniens Assistent. 



1792 boede her 70 Personer, hvoraf kun 6 udøbte. Produktionen var stor. 

 1798 var Befolkningen steget til 108, hvoraf 80 døbte. Men da man nu frygtede 

 Overbefolkning ogsaa her, fordi et slettere Fangstaar let vilde bevirke Nød, var 

 man begyndt at søge at faa en Del til at flytte til andre Pladser. Herved blev 

 blandt andet Ека1ик for en Tid befolket igen, og 1805 var UmånatsiaKs Indbyg- 

 gerantal gaaet ned til 69. 



Under Krigen forfaldt Anlægget, og efter Krigen var Kolonien i flere Aar 

 ude af Stand til at restituere det. 1817 var der dog anbragt en dansk Matros 

 for at passe paa Handelens Sager. Men al hans Proviant blev stjaalet ved Indbrud. 

 Det viste sig at være et helt Komplot med udsat Vagt etc. Da nu Befolkningen 

 tillige var reduceret, nedlagdes Anlægget, og Stokværkshuset flyttedes 1823 til 

 NiaKornat. Der vedblev dog at være »Udsted«, især for Garnfangstens Skyld, 

 men 1828 nedbrændte Spækhuset, og Stedet nedlagdes helt. 



Ved UmånatsiaK vides jordede: pensioneret Købmand Jens Larsen Smidt 

 og Assistent U. F. Fleischer, der omkom paa en Slæderejse herfra. 



Efter Anlæggets Ophævelse lagdes Pladsen ind under Ikerasak og har sta- 

 dig været beboet til Nutiden; 1849 af 26 Mennesker. 



UmånatsiaK hører til de faa Steder i Grønland, hvor en Del af de gamle 

 hedensk-eskimoiske Skikke (Trommedans, Stridssange etc.) endnu kendes og til 

 Tider udoves. H _ stermann. 



