420 UMANAK DISTRIKT 



Togtefartøjerne. — Stedet var i Begyndelsen udelukkende Vinterudsted. Men 

 det viste sig snart, at Produkterne af Egnens Sommerfangst var saa rigelige, at 

 der maatte gøres noget for at faa dem indhandlet, inden de svandt for meget 

 hen. Nogle Aar stod derfor pens. Købmand J. L. Smidt efter Købmændenes An- 

 modning i Telt der fra Maj til August »for at imodtage det Spæk, som kan ind- 

 bringes af Ottoke- (Шок) og Hvidfiskefangsten«. 



Fra 1800 var Joh. Chr. Leibhardt ansat her som fast Udligger til sin 

 Død 1826. Han forøgede Produktionen stærkt. 



1798 boede her 28 Personer, alle døbte; 1805 kun 18. Men Uvkusigssat var 

 det eneste Udsted i Distriktet, der opretholdtes gennem hele Krigsperioden 

 1807—14, og derefter voksede Folketallet ved Tilflytning. H Qstermann. 



Agpat. 



Bopladsen Agpat ligger paa Vestsiden af Øen af samme Navn ved den syd- 

 lige Ende af det Sund, som skiller denne fra SagdleK, ca. 25 km retv. SV. for 

 Uvkusigssat, omtrent midtvejs imellem Uvkusigssat og UmånaK. 



Administrativt og handelsmæssigt hører Bopladsen til Udstedet Uvkusigssat. 



Husene ligger samlede paa Øens lave og jævne, men smalle Forland, paa 

 Nordsiden af et lavt og kun lidet fremspringende Næs. Faa hundrede Meter Nord 

 for Stedet er der en noget dybere Indskæring i Kysten, og her er der en brugbar 

 Baadehavn; men under kortere Ophold plejer dog Bejsefartojer at lægge til ved 

 Stranden lige ud for Husene. 



Vinterisen lægger sig i Agpat Sundet som Kegel allerede sidst i November 

 og brydes som oftest henimod Slutningen af Juni. 



Landet omkring Bopladsen er frodigt; der er rigeligt med Tørv og Bær, 

 baade Mosebølle- og især Krækkebær. En Sti, som bl. a. benyttes meget til Bær- 

 togter, gaar fra Bopladsen helt ud til Øens sydvestlige Hjørne. 



Erhvervsforholdene er i Hovedsagen som ved Udstedet; dog er Sælfangsten 

 (Kajakfangst af Storsæl og ùtofc-Jagt af Ringsæl) her af afgjort større Betydning. 

 Hellefisk fiskes især paa en Plads ud for Husene midtvejs over til SagdleK, Hajer 

 overvejende ved SagdleK Øens sydvestlige Næs, hvor der er en Fiskeplads, der i 

 Foraarstiden ikke sjældent samler Folk fra Kaersut, UmånaK, Ikerasak, Sätut 

 og Uvkusigssat Kommuner. 



Af Bierhvervene raaa Lomviej agten fremhæves. 



I Sommertiden plejer de fleste af Pladsens Beboere at flytte til KeKertat 

 eller til Øen i Bunden af Kangerdluarssuk. 



Befolkningen bestod i 1915 af 36 Grønlændere (1905: 46), nemlig 6 Ægte- 

 par, 11 ugifte Mænd, hvoraf 8 under 12 Aar, 2 Enker og 11 ugifte Kvinder, hvoraf 

 6 under 12 Aar. Der var 8 Fangere (6 1ste og 2 2den Klasses); ingen Fiskere. En 

 af Fangerne er ansat som Kateket. 



Der var ved Bopladsen 6 Huse (2 af Type I, 2 af Type II og 2 Overgangs- 

 former imellem disse Typer, det ene Hus med Jordgulv og Træpanel, det andet 



