440 UPERNIVIK DISTRIKT 



Fra Distriktets mindre Farvande, navnlig fra de store Fjorde, haves ligeledes 

 kun et Faatal af Dybdemaalinger, næsten alle tagne af C. Eyder. Efter hans 

 Tal, og efter hvad man kan skønne efter de store Isfj ældes Udførselsveje, er alle 

 virkelige Fjorde meget dybe, Upernivik Isfj ord endog over 1000 m. Derimod 

 er en stor Del af de mindre Sunde og Lob i Skærgaarden ofte paafaldende grunde, 

 hvilket forstærker Karakteren af Landet som et druknet Land. 



I Almindelighed følger ogsaa i dette Distrikt Tidevandsstrømmene den for 

 den nordlige Del af Vestkysten givne Regel, at Strømmen gaar ind i en Bugt 

 langs dens Sydkyst og ud langs dens Nordkyst. Men paa Grund af Havbundens 

 komplicerede Relief og den uhyre Tilførsel af Is og koldt, ferskt Vand, bliver 

 dog Enkelthederne i Strømforløbet tit saa indviklede, at kun vedkommende Egns 

 bofaste Folk kan gøre Rede for dem, hver for det lorholdsvis begrænsede Omraade 

 han daglig færdes paa. 



Alle disse Forhold har den allerstørste Betydning for Havets Dyreliv og der- 

 efter for Menneskenes Eksistens, der hviler paa dem, men især kommer Virknin- 

 gerne heraf til Syne i Landets Islæg. 



Paa Grund af den høje Bredde og den deraf betingede lave Solhøjde, det 

 sidste forstærket ved de talrige høje Fj æld vægge, og navnlig paa Grund af den 

 store Tilførsel af Is og koldt Ferskvand kan der i de indre og rolige Lob danne 

 sig Nyis til hvilken som helst Tid paa Sommeren. Men denne bliver idelig slaaet 

 itu igen af de fremaddrivende og kalvende Isfjælde, af Vind og Tidevande. Dog 

 lægger der sig de fleste Steder varigt Isdække hvert Efteraar, som Regel i Ok- 

 tober. Paa Yderkysten, hvor Kolonien og et Flertal af Bopladserne ligger, i det 

 egentlige Skærgaardsparti, er dog ret faste Islæg langt senere. Og allerede hen- 

 imod Foraarsjævndøgn er Isen her i de fleste Strømsteder raadden eller helt op- 

 skaaret, eller der findes store, helt aabne Vaager længe før saadanne viser sig i 

 langt sydligere Egne. 



Fra Begyndelsen af Novbr. til Begyndelsen af Juni kan man rejse overalt 

 i Norddistriktet; til Kolonien kan man som Regel komme først i Decbr. 



Ved Upernivik og andre yderligt liggende Pladser opgives Forskellen paa 

 Høj- og Lavvande maksimalt at være henimod 3m. Længere inde er den betydeligt 

 ringere. 



TERRÆN. GEOLOGISKE FORHOLD 



Som allerede anført, bestaar hele Norddistriktet og af Syddistriktet Partiet 

 ned til ca. 72°20' af arkæiske Dannelser: Gnejs og gamle, sure Eruptiver: 

 Granit og Syenit. De sidste, hvis Udbredelse endnu er ufuldstændig kendte, 

 danner saaledes Flertallet af de i det foregaaende omtalte, stejle Klippevægge og 

 isolerede, højt ragende Kegler, men desuden optræder Eruptiverne, som allevegne 

 i Grønland, som Gange og underordnede Masser i Gnejsomraadet. I den syd- 

 lige Del af Norddistriktet er Gnejsen stærkt foldet og mangefarvet. 



