UPERNIVIK DISTRIKT 451 



Tejst er almindelig og ruger overalt i Klippespalter. Sokonge trækker 

 hvert Aar gennem Distriktet og ruger der ogsaa nogle Steder. 



Almindeligt rugende paa Fuglefjælde er ogsaa Graamaage, Hvidvinget 

 Maage, Eide og Skarv samt Stormfuglen (Mallemuk). Ogsaa den sidste er 

 til Stede i uhyre Antal, og oftest ruger den for sig selv, medens de andre sædvan- 

 ligvis indtager de overste Hylder og Afsatser af de Fjælde, hvor Lomvi og Alk hol- 

 der til. Ogsaa Ravn og Falk har tit Rede paa Fuglefjældene og tager deres 

 Fode der af den almindelige Overflod. Ismaagen viser sig hvert Aar i Distriktet 

 paa Gennemrejse, men ruger, saa vidt vides, ikke dér. 



Paa lave Øer ruger Søpapegøje og Terne, den sidste dog ikke i det store 

 Antal, som kendes længere sydpaa. Paa lavt Land ruger ogsaa Havlit, Rød- 

 strubet Lom og I si om, den sidste dog mindre almindeligt. 



Æ g samles først og fremmest af Ederfugl, fordi de holder sig bedst, der- 

 næst af Alk og Lomvi, sjældnere af Stormfugl og Terne. 



Af Fuglefjer indhandles aarligt kun mellem 100 — 150 kg, hvilket altsaa 

 vil sige, at kun en ringe Del af Fjerene af de dræbte Fugle udnyttes. En Del 

 Fugleskind benyttes dog til Kvinders og Børns Beklædning. 



Fisk. 



Havkai er meget almindelig i Distriktet og fanges ogsaa overalt. Efter 

 den grønlandske Statistik opgives der dog kun at fanges 2 — 3000 Stkr. aarligt, 

 hvilket ikke er mere, end én lille Boplads ved Disko Bugt (Akugdlît) præsterer. 

 Tallet er meget ringe i Forbold til det store Folketal og det store Mængde Hajer, 

 der maa findes. Aarsagen er vel den, at for den virkelige Sælfanger lønner Sæl- 

 fangsten sig bedre, fordi den giver ham alle hans Fornødenheder, og Penge til, 

 medens Haj fangsten kun giver Penge, der kun kan omsættes i andre Varer, naar 

 Beholdningerne i Butikkerne er store nok dertil. Tillige vanskeliggør Manglen af 

 Handelssteder oppe i det Nordlige Udnyttelsen af dette Erhverv. Men ogsaa al- 

 mindelig Ugidelighed og Mangel paa Foretagsomhed afholder mange, der heller 

 ikke præsterer noget som Sælfangere, fra at tjene deres Eksistens ved Haj fiskeri. 



Af Hajlever indhandledes gennemsnitligt i Femaarene: 



1887—92 1892—97 1897—1902 1902—07 1907—12 1912—17 

 Td 49 146 208 199 186 165 



Tilbagegangen i de sidste Femaar er atter en Følge af Udvandringen nord- 

 efter. 



Hellefisk synes at mangle i Syddistriktet, men ellers findes den overalt, 

 hvor man har gjort energiske Forsøg paa at fange den. Talrigst er den i Nærheden 

 af Isf jordene. Den vigtigste Fiskeplads er ud for Udstedet AugpalârtoK, hvorhen 

 Folk fra hele Distriktet strømmer til i Februar — Marts for at afkøbe Udstedets 

 Befolkning den eftertragtede Vare. Ogsaa ved KagsserssuaK fiskes der lidt, men 

 her klages der over, at Fisken Aar for Aar bliver mindre, saa det knapt betaler 

 sig at fiske efter den. 



29* 



