458 UPERNIVIK DISTRIKT 



og den gode Tid er inde. Paa Solskinsdage sidder Kvinderne uden for Husene 

 eller Teltene, syr, sludrer, alt medens de som Regel har Fyr paa, enten det nu er 

 en Gryde Kød, der skal koges, eller Vand til Kaffe. Hvor der er Tørv eller Kviste 

 til Brændsel, foretager man Udflugter for at hente hjem. 



I den lyse Tid har en Fanger ikke nogen bestemt Inddeling af sin Dag. Er 

 Vejret godt, kan han være ude paa alle Tider af Døgnet og sover, naar det passer 

 ham. Særlig i »гйоЛ -Tiden« om Foraaret er det forbavsende, saa lidt Søvn en Fan- 

 ger kan klare sig med. Kun hans Hunde, sjældent hans egen Træthed, sætter en 

 Grænse for hans »Arbejdsdag«. 



GRØNLANDSKE ERHVERV 



I Upernivik Distrikt spiller Sælfangsten og særlig Fangsten af de smaa og 

 mindre Sæler — Ringsæl — den alt overvejende Rolle hele Aaret. Men desuden 

 fanges en Del af de store Sælarter — Svartsider og Blæresæl — samt ved nogle 

 Bopladser en Del Hvalrosser. 



Tillige fanges Hvidhval og Narhval fra Kajak og i Garn, Foraar og Efteraar. 



Af Hajer fiskes der nogle ved de fleste Bopladser, men ikke mange, og af 

 Hellefisk kun lidt ved 2—3 Pladser. 



Over hele Distriktet, dog med størst Udbytte helt nordpaa, fanges nogle 

 Ræve, men ikke mange. 



Jagten paa Søfugle drives hele Sommeren; der skydes Lomvier, Ederfugle, 

 Tejste, af og til Søkonge, Søpapegøje, sortbenet Gaas og Angeltaske (Havlit). 



Rypejagten drives ikke meget, giver heller ikke stort Udbytte, og af Harer 

 skydes der kun nogle ganske faa ved Sdr. Upernivik. 



Rensj agten giver heller ikke stort Udbytte, da Rensbestanden ikke er stor. 



Ulken er ved flere Pladser i Trangstider saa at sige den eneste Næring for 

 største Parten af Befolkningen. Mindre Rolle spiller ûvclk, der ikke findes stort 

 ud over Syddistriktet. Ganske uden Betydning er Graafisken, der kun fLkes en- 

 kelte Steder. 



Derimod fiskes der i August Maaned ikke saa faa Laks, baade i Smaaelve 

 ved Sdr. Upernivik og i Laksefjorden Nord for Proven, men det spiller kun en Rolle 

 for Befolkningen af Bopladserne Sønden for Upernivik Isfjord. 



I et saa udstrakt Distrikt er der naturligvis en Del Forskel paa den aarlige 

 Erhvervsturnus, men i Hovedsagen kan dog fremsættes følgende: 



Saasnart Isen lægger sig, som Regel allerede fra Begyndelsen af Decem- 

 ber, og for Bugters og Inderpladsers Vedkommende allerede i Oktober, sættes 

 Garn for Sæler, helst ved et fremspringende Næs i Nærheden af Bopladsen, men 

 ofte gaar eller kører ogsaa Fangerne flere Mile bort til den eller de Garnpladser, 

 som vedkommende nu engang synes bedst om og har vundet en Slags Hævd paa. 

 Garnene sættes, som sagt, ved Næs, helst hvor der er lidt Strøm ; kun ved Prøven 

 sætter man ogsaa Garn ved Isfjælde. Garnene og Maaden at sætte dem paa afviger 

 i ingen Henseende fra den under Jakobshavn omtalte. 



