476 TJPERNIVIK DISTRIKT 



flytter undertiden ud til Vestøerne en kortere Tid i Maj -Juni, naar der er bedre 

 Jagt paa Sæler, særlig paa de større Remmesæler. Tidligere har et Par Fangere 

 haft Fangsthus lidt borte fra Kolonien inde i mere roligt Farvand, men de er tvung- 

 ne til at opgive disse, da Kommuneraadet nedlagde Indsigelse, fordi de mentes 

 at forstyrre Koloniens ikke udflyttede Beboere i deres Fangst fra Stedet. Om Som- 

 meren drager undertiden et Par Familier ind til Laksefjordens Opland for at 

 fiske Laks og gaa paa Rensjagt. 



Da der praktisk talt intet Erhverv findes udover Sælfangst, og der er mange 

 til at dele Kodet, som de forholdsvis faa Fangere bringer hjem, fører mange en 

 yderst kummerlig Tilværelse. Kolonistedets Grønlændere er da ogsaa mellem de 

 fattigste i Distriktet og blandt dem, der sulter mest i de sløje Fangsttider; lange 

 Maaneder igennem har en meget stor Del af Befolkningen kun Ulke at leve af, 

 og hvad de ellers kan redde sig hos de Danske og de fast lønnede indfødte. For 

 de fast lønnede er det ofte vanskeligt at skaffe sig Kød fra Fangerne, og de maa 

 altid betale den Smule, de kan faa, med meget større Priser end andre Steder 

 og endda være glade til. 



Skønt der er god Jagt paa Søfugle, særlig Lomvier og Ederfugle om Som- 

 meren og Efteraaret, er der dog kun nogle faa, der skyder Fugle og kun lejligheds- 

 vis, da højst 8 Grønlændere ved Stedet ejer en Haglbøsse. 



Fiskeriet giver ikke noget stort Udbytte udover Ulke. Smaa og magre Torsk 

 {шшк) kan lejlighedsvis faas, men aldrig ret mange, og andre Fisk findes ikke 

 med Undtagelse af Hajer, hvoraf der fiskes omkring 100 aarlig. Ogsaa Kødet 

 af disse spises lejlighedsvis, men da det er giftigt, maa det først koges i 3 — 4 Hold 

 Vand, hvorved Giftstofferne uddrages. 



Upernivik er fra gammel Tid bekendt for sit barske Klima, og ikke helt 

 med Urette, idet Stedets yderlige Beliggenhed gør, at særlig Sydveststormene 

 staar lige paa Kolonien med fuld Kraft. Klipperne er derfor overalt næsten nøgne, 

 og kun de allernøjsomste Planter kan trives i Koloniens Nærhed. Ogsaa den 

 kolde Nordenvind naar tit helt ind til Kolonien og bringer ofte Taage med sig, 

 medens der blot et Par Mil længere inde mod Indlandsisen samtidig kan være 

 stille Vejr og klart Solskin. Kun i sjældne Tilfælde har man længere Perioder 

 med godt Vejr, vel at mærke om Sommeren. Om Foraaret, medens Isen endnu 

 ligger, er Vejret meget mere stadigt. Ikke en eueste Dag, selv i Juli og August, 

 kan man være sikker paa, at ikke Temperaturen om Natten gaar under Fryse- 

 punktet, ligesom det kan sne hver Dag i Aaret. Efteraarsstormene — særlig 

 Sydvesten og til Dels Oster — kan staa i lange Perioder, saa det er umuligt eller 

 i hvert Tilfælde vanskeligt at komme paa Fangst paa Søen. Føhn fra Sydost kan 

 komme selv midt i den haardeste Kuldeperiode, men virker ikke saa trykkende 

 som mange andre Steder i Grønland. 



Den egentlige Mørketid varer fra 11. November til 30. Januar, men fra Kolo- 

 niens Huse (Lægeboligen) ses Solen sidste Gang 4. November og første Gang 

 igen 5. — 6. Februar, paa Grund af de ovenfor liggende Fjælde. I hele December 

 og omtrent Halvdelen af Januar maa man have Lampe tændt i Stuerne Døgnet 



