UPERNIVIK DISTRIKT 489 



Kun 1 Telt findes ved Stedet, hvorimod der dog findes 5 Konebaade. Dette 

 bagvendte Forhold forklares ved, at Beboerne flytter ud til faste Fangsthuse, 

 blandt andet til Kangârssuk, den nordvestlige lave Halvø af Ingnerit Landet, hvor 

 der findes 3 Huse, alle af Type I, kun forsynede med det allernødvendigste Træ. 

 Her ligger nogle Familier fra engang i Maj Maaned, naar der begynder at danne 

 sig aabent Vand, væsentligst for at skyde Hvidhvaler, men ogsaa for at kunne 

 gaa paa utoft-Fangst og for at faa Remmesæler. Naar Isen er forsvunden helt, 

 tager de ind til Udstedet igen for senere paa Sommeren som Regel at tage enten 

 til Umîarfik Fjorden eller AmitsoK Fjorden for Rensjagtens Skyld. I de senere Aar„ 

 efter at Rensdyrene er taget saa enormt af, og Jagten ikke. giver stort Udbytte, 

 er der dog højst 2 Konebaade, der tager ud denne Vej. 



Andre Beboere fra Udstedet tager ind til I к er as ak, godt 20 km længere 

 inde i Fjorden, og i de senere Aar er der enkelte, som undertiden har boet her 

 hele Aaret. Der findes 6 Huse, alle nærmest af Type I og alle med Tarmskinds- 

 ruder og uden Kakkelovne. Farvandet er her roligere, og Isen ligger længere 

 om Foraaret. Ikerasak ligger lige ved Grænsen mellem Basaltlandet og Gnejs- 

 landet. Landet er frodigt, rigt paa Vegetation og Ryper, og i Nærheden findes 

 en Lakseelv. 



Uluâ ligger oppe ved Nordsiden af Amitsuarssuk helt inde i Bunden af 

 Prøvens Fjord. Vejen til Proven er betydelig kortere end til Sdr. Upernivik, 

 hvorfor Beboerne, skønt hørende til Sdr. Upernivik Kommune og Handelssted, 

 dog som Regel søger til Prøven for at afhænde deres Produkter og gøre deres 

 Indkøb. Der er kønt og venligt og et mildt Klima om Sommeren, men Fangsten 

 af Sæler er kun god om Foraaret i utoft- Tiden, der her varer længere end ved 

 andre Pladser Sønden for KagsserssuaK ; men om Sommeren med aabent Vand 

 forlader Sælerne for største Delen Stedet, og Beboerne drager saa ud paa Rejser 

 til bedre Pladser, mest paa Rensjagt. Rensdyr træffes iøvrigt tit lige oven for 

 Husene, men Beboerne jager ogsaa helt ude i Umîarfik Fjorden og paa Ingnerit 

 Halvøen. Om Efteraaret og først paa Vinteren drives Garnfangst ved Stedet, 

 men oftest bliver det noget over Jul saa trangt for dem, at de maa ty til Udstedet 

 eller Prøven, hvor det er lettere at bjerge Føden. Ved Uluâ findes 3 Huse, alle 

 yderst primitive, af Type I, alle med Tarmskindsruder og uden Kakkelovn. 



Ved Sdr. Upernivik drives iøvrigt hele Sommeren lidt Fangst paa Ringsæl 

 og om Foraaret paa âtân. I Begyndelsen af September (10. — 12. Sept.) kommer 

 Hvidhvaler, og fanges en Del i Garn, hvoraf der findes 6 ved Stedet. De vigtigste 

 Garnpladser findes omkring Halvøens Yderpynt, men ogsaa helt ovre paa den 

 anden Side af Sundet ved Ingnerit sættes et Par Garn. 



Islægget indtræffer som Regel kort før Jul, men allerede fra Slutningen af 

 Oktober kan Havnen bære saa vidt, at der kan sættes Garn for Sæler. Slaar Garn- 

 fangsten fejl, indtræffer der en sløj Tid, da de færreste har noget Vinterforraad. 

 Angmagssat findes kun spredt og fanges ikke; og som Regel faas der ikke saa 

 meget Kød, at Befolkningen kan faa noget tilovers til at tørre, i hvert Tilfælde 

 ikke i nævneværdig Mængde. Som andre Steder, hvor det er smaat med Føde> 





i k 



