492 UPERNIVIK DISTRIKT 



det, kan lægge til. Lidt længere inde paa Øen findes en lukket Bugt, hvor Baade 

 kan ty hen, men paa Grund af dens snævre Munding gaar Isen forst hen i Juli 

 Maaned og lægger sig allerede igen i Slutningen af September. 



Syd for selve Udstedet gaar Isen næsten lige saa tidligt som ved Upernivik, 

 og Strømstederne ved Bopladsnæssets Vest- og Nordside endogsaa før. 



Kun i meget gode Isaar gaar Slæde vej en til Upernivik lige paa, ellers maa 

 man sydpaa langs med Øens Østkyst ned mod KaersorssuaK Øens Østpynt. 



Nordpaa gaar Slædevejen fra AugpalârtoK Vest om Næsset, næsten altid 

 over en lille Landtange, svinger langs Landets Nordkyst et godt Stykke indefter 

 og gaar saa i en Bue over Isf jorden op mod Pûgutâ. Under denne Korsel ser man 

 lige ind til Isf jordens Bræer uden noget spærrende Land for. Indlandsisen skraa- 

 ner jævnt opefter, dens hvide Flade er kun afbrudt af et Par mindre NunataK'er. 

 Tidlig paa Foraaret bliver Isen som omtalt hurtigt strømskaaret Vest for Øen 

 samt paa Nordsiden, saa man maa køre Sønden om AugpalârtoK Øen, en meget 

 indviklet Vej, snart førende over Land, snart igen paa Is, omkring Næs, ind 

 i Bugter i en Uendelighed. 



Befolkningen bestod 1918 af 56 Mennesker, 26 Mandfolk og 30 af Kvindekøn. 

 Der fandtes ingen Danske ved Stedet. 



Af Mandfolkene var 10 gifte, 2 Enkemænd, 5 over og 9 under 12 Aar. 



Der var 10 gifte Kvinder, 2 Enker, 12 Pigebørn over og 6 under 12 Aar. 



Af fast lønnede fandtes en Udstedsbestyrer, en Kateket og en Jordemoder ; 

 den sidste ydede tillige Fødselshjælp ved Bopladsen Aipe. 



Der fandtes 6 Fangere og 3 Mænd af Fiskerklassen. 



Af Erhvervsmidler var der 1918 6 Slæder med Hunde, 12 Kajakker, 7 Haj- 

 snører, 3 Hellefiskesnører, 12 Rifler, 3 Haglbøsser, 4 Skindtelte, 1 Stovttelt, 3 

 Konebaade og 2 Træbaade. 



Befolkningen boede i 8 Huse, hvoraf de 2 af Type I, Resten af Type II. I 

 4 Huse fandtes Kakkelovn eller Komfur; de andre 4 opvarmedes alene ved Spæk- 

 lamper. Alle Huse havde Glasruder. 



Hovederhvervet er Sælfangst, men ogsaa Hellefiskefangsten spiller en Rolle, 

 større end noget andet Sted i Distriktet. 



Der er god Jagt paa Søfugle, særlig paa Ederfugle om Foraaret, og Lom 

 vier i Juni, Juli og August, idet der gaar et større Træk lige forbi Næssene af 

 Lomvier, der søger Føde længere inde i Fjordene, mest angmagssat og Graafisk. 

 En dansk Udstedsbestyrer satte for nogle Aar siden et Garn ud paa Fuglenes 

 Rute og kunde fange næsten ubegrænsede Mængder. De bruges endogsaa til Hunde- 

 foder om Sommeren. Om Foraaret og Sommeren ligger de fleste og bedste Fan- 

 gere i Telt rundt paa Øerne, nogle inde bag ManitsoK, hvor Isen ligger længe og 

 hvor der er god Шок,- Fangst, andre inde ved SåningassoK. 



Befolkningen er ret velsitueret efter Uperniviks Forhold, og egentlige Sulte- 

 tider kendes ikke her, da der kan fiskes Hellefisk i den sløjeste Sælfangst- 

 tid, og Beboerne kan sælge alle de Fisk, de ikke selv kan spise, dels til Upernivik, 

 dels til Grønlændere, der strømmer til, naar Sæsonen er inde. 



