524 THULE DISTRIKT 



landskab. Bagud, hvor det er dækket af Bræen, hæver Landet sig og samler 

 sigiMountHafEner til den hoj este Top i Omegnen. Uden at naa frem over Isdækket 

 dominerer denne mægtige Kegle den ganske Melville Bugt og ses milevidt i godt 

 Vejr, medens den under optrækkende Uvejr omkranses af skjulende Skydækker. 



Hvor meget Land, der i Grunden findes herinde, vides ikke bestemt. Sik- 

 kert er det, at store Skarer Søkonger (mergulus alle) trækker ind over Kysten 

 og forsvinder i det ukendte. Det fortælles, at to gamle Polareskimoer, der vilde 

 söge disse Fugles Ynglesteder, korte ind over Bræranden, men de vendte aldrig 

 tilbage, og Gaaden venter fremdeles paa sin Losning. 



Nordost for Igssûssarssuit, omtrent ud for den mægtige Brætop Mount Hafi- 

 ner, ligger en stor Øgruppe, som de indfødte under ét kalder KeKertat (Øerne). 

 De vigtigste af disse Lande vilde egne sig fortræffeligt til Bebyggelse, men mær- 

 keligt nok er der ikke fundet en eneste Husruin ; dette har antagelig sin Grund i, 

 at Sneen længere hen paa Aaret lægger sig saa dybt omkring Øerne, at Fangerne 

 i Løbet af Vinteren vilde sne inde, saaledes at alle Fangstchancer ødelagdes, thi 

 Snefaldet bevirker ofte, at hele Omraadet er ufarbart fra Februar til Midten 

 af Juni. 



Mod Vest afsluttes den egentlige Melville Bugt af Kap Melville, en stor, 

 stejl, sort Fjældvæg (IvnalugssuaK), der løber ud i lave Næs, adskilt fra hver- 

 andre ved lave Overkørselssteder, der har givet dem Navnet: NavdlortoK (det, 

 der er knækket over). Her findes en Del gamle og nye Bebyggelser. 



Forinden vi er naaet saa langt frem som til Kap Melville, har Kysten imid- 

 lertid mellem Kap Murdoch og Kap Melville trukket sig ind i en stor, dyb Hav- 

 arm med store Gletschere. Morells, Gades og Mohns Gletschere, der navnlig paa 

 Nordvestsiden har en hel anden Karakter end de Landskaber, man er vant til 

 at se i Melville Bugten eller i Grønland overhovedet. Thi bag om Gletscherne gaar 

 her spidstakkede, vilde Fjælde, der danner en overordentlig malerisk Baggrund 

 for Isen, der ikke ulig den antarktiske Isbarrière gaar ned i Bugten med ganske 

 jævnt Fald. 



Paa Sydvestsiden af den omtalte Indskæring ligger den lille Agpali- 

 arssuit, der danner den yderste Grænse mod Syd for den lille Sokonges Ruge- 

 steder, i hvert Fald i storre Mængder. 



Selve Kap Melville Landet, der har Form som en ret Vinkel, er mod Nord for- 

 bundet med Hovedlandet ved en ganske smal Tange, der er overskyllet ved 

 Højvande, men tørlagt ved laveste Vande. Ude paa den lave Sydkyst af dette 

 Land ligger ved selve NavdlortoK en Del Bopladser, af hvilke flere den Dag i 

 Dag tages i Brug af Folk, der vil ligge nærmest Bjørnejagten i Melville Bugten. 



En god Dagsrejse til Sos fra Kap Melville ligger en stor Isfjældsbanke, der 

 er et yndet Revier for de driftigste Bjørnejægere, idet de største Bjørne siges 

 at holde til her. Banken, der i sin Tid fastlagdes af Mc. Clintock, kaldes for Korfît, 

 d. e. det Sted, hvor man lader sit Vand, thi det fortælles, at i gamle Dage, da 

 Menneskene heroppe var meget strenge i deres religiøse Vedtægter, var det ikke 

 tilladt Kvinder, der havde aborteret, at lade deres Vand paa Isen, for ikke at for- 



