526 THULE DISTRIKT 



I 1914 konstaterede jeg atter en stor Meteorsten, beliggende paa Toppen 

 af Forbjerget Savik, men denne ligger saa ubekvemt, og Isforholdene har i de 

 seneste Aar været saa uregelmæssige, at den endnu ikke er bragt hjem. 



I Fjordmundingens Vestside findes to storre Øer, den foromtalte Meteorite 

 0, eskimoisk Savigssivik, d. e. Stedet med Jernstenene, som er en yndet Boplads 

 for Eskimoerne, da hele Øen er en syngende Rugeplads for Sokongen. Sonden 

 herfor ligger Bushnan Øen som Vestgrænse for en stor Isfjældsbanke. Polar- 

 eskimoerne regner med, at Melville Bugten eller KimugseriarssuaK, »den store 

 Slædevej« begynder her; Øens eskimoiske Navn er SagdleK, den yderste, og den 

 bestaar ligesom de andre af Melville Bugts Øer af Gnejs. Skont den er gennem- 

 skaaret af en Lokalbræ, der næsten deler Øen i to Dele, virker den dog navnlig 

 ved den gamle Boplads paa Sydvestsiden overordentlig frodig. Ved den østre 

 Ende af Øen findes en stor og meget dyb Fjældhule, der ofte yder den Slæde- 

 rejsende Nattely eller Beskyttelse mod Uvejr. 



Endnu er der at nævne, at der inde bag Halvoen Savik ligger en efter For- 

 holdene ret stor So, EKaluit (Laksene), hvor der om Efteraaret stikkes ikke saa 

 ganske faa Laks, specielt af В jornejægere, der rejser forbi. Her inde i Bunden af 

 Meteorbugten findes en af Melville Bugtens mest producerende Bræer, Yngvar 

 Nielsens Bræ, hvorfra Bushnan Øens Isfjældsbanke til Stadighed faar frisk 

 Tilførsel af store Isfjælde. 



Det sidste af de store Fjordkomplekser i denne Rækkefolge er selve Kap 

 York Bugten, der atter er delt i to store Fjorde, Sidebriksf jorden (Igdlerssug- 

 ssuaK) adskilt fra »De dødes Fjord« ved det store, stejle Forbjerg, Akuliaruser- 

 ssuaK. Begge Fjorde er udpræget døde Fjorde, d. v. s. Fjorde, der er dækket af 

 saa godt som uproducer ende Indlandsis, der fortsætter sig langt ud fra Land i 

 sikûssafc. Skønt selve Landet er forsvindende i Forhold til den Is, der omgiver Ky- 

 sten, staar den Smule, der findes, dog med stejle, snebare Randfjælde saa karakte- 

 ristiske, at den, der kommer sejlende eller korende ind i Kap York Bugten, faar 

 Indtryk af langt mere Land, end der findes. Disse to Indskæringer med deres 

 mange NunataK'er, der fortoner sig ind over Land, er de mest udprægede Rester 

 af store Fjorde, vi har i Melville Bugten. 



I Mundingen af selve Kap York Bugten findes to store stejle Øer, Salve og 

 George 0, af Eskimoerne kun kaldet KeKertat, d. e. Øerne. Paa dem begge findes 

 gamle Bopladser, men kun den nordligste, der forøvrigt er den stejleste og util- 

 gængeligste, er nu beboet. IgdlersugssuaK har faaet sit Navn, fordi den i sin Teg- 

 ning har virket paa Eskimoerne som en mægtig Sidebriks til selve Kap York Bug- 

 ten. Dens Indre synes at være uden Bevægelse og kan befares hele Sommeren 

 igennem med Slæde, blot Smeltehullerne i Isen ikke bliver for store og dybe. Der 

 forer da ogsaa en Mængde Slædevej e fra Bopladsen paa Salve Øen, der traverse- 

 res over en lokal Bræ. Man kan længe for det egentlige Islæg køre bag om til Ind- 

 landsisen og enten komme ned til Meteorbugten bag om AkuliaruseK, eller man kan 

 køre nordover, sætte bag om AkuliaruserssuaK ned i »De dodes Fjord« og enten 



