536 THULE DISTRIKT 



ret i længere Tid har holdt sig mildt og roligt under Islosningstiden, kan der dog, 

 maaske som Folge af Landets barske Natur, være overordentligt smukt heroppe, 

 ikke mindst fordi Udsigten til storslaaede Fjældformationer paa Ellesmeres- 

 land giver Landskabet en Baggrund, der belyst af Midnatssolen gør et ufor- 

 glemmeligt Indtryk i sine vekslende Stemninger. Da er Sokongerne allerede 

 oppe paa alle Skraaninger og fylder Luften med deres Sang, Havet for Fjældets 

 Fodder er fyldt med Hvalrosser, og majestætiske kommer Isfjælde og store Fla- 

 ger glidende med Strømmen, mens store Kogebaal fra Hvalrosfangernes Teltlejre 

 skaber Idyl midt i Vildmarken. 



Kap Alexander er det eneste Sted paa Kysten i Thule Distriktet, hvor 

 man med Sikkerhed ved, at Isen aldrig lægger sig, dertil stormer det for meget; 

 for i Slæde at komme op fra KangerdlugssuaK-Egnene til Etah maa man derfor 

 altid passere over Indlandsisen. Vejene gaar her enten ad Clemens Markhams 

 Bræ direkte til Etah eller ad Indlandsisen lige bag Kap Alexander omtrent lige 

 ved den hoje Klippeø, Sutherland 0, eskimoisk Uigo (Tilføjelsen) og til Isen 

 ved Crystal Palace Cliffs, de grønlandske Kordlortorssuit (de store Vandfald)- 

 Fjælde med jævne græsklædte Skraaninger og ganske jævne og vandrette Over- 

 flader, der med sine etagelignende Afsatser ligner Gallerier. 



Lige Nord for Kap Alexander bliver Kystlandet atter bredere og Landet 

 frodigere. Ogsaa her omkring strejfede engang store Kenhjorder, men disses Dage 

 var talte, efter at Eskimoerne af de mange Nordpolsekspeditioner og Hvalfan- 

 gerne havde lært Brugen af Skydevaaben at kende. 



Ved Mundingen af den lille venlige Foulke Fjord, der som alle Indskæringer 

 heroppe gaar lige op til Indlandsisen, ligger Bopladsen Etah, et stort kvidrende 

 Fuglefjæld for de smaa, livlige Søkonger, der her, som overalt hvor disse Fugle 

 optræder, er grønklædte og blomsterdækkede. Etah er uden Tvivl det mest blæ- 

 sende Sted i hele Grønland, idet her altid med klart Vejr raser en Storm af Nor- 

 den; med Sydvest eller Vesten, naar det er overtrukket Vejr, er der derimod 

 altid stille. Samme Vejrlig behersker Kysten herfra op til det lave Kap Ingle- 

 field, der danner Grænsen for det store, ejendommelige, isfri Opland af samme 

 Navn. 



Isforiioldene. For hele dette Distrikts Vedkommende er Isforholdene ret 

 regelmæssige og ensartede. Man kan i Almindelighed fastslaa, at Tyndisen med 

 stille Vejr begynder at lægge sig i Midten af September, der kaldes for den Maaned, 

 »hvor Søerne lægger til«. Ofte begynder Slædefarten i Fjordene allerede i Slutningen 

 af denne Maaned, men Reglen er dog den, at Islægget først indtræffer i Oktober. 

 November kaldes for den Maaned, »i hvilken man hører fra alle Bopladserne«, 

 og Isen ligger da som Regel saaledes, at man ved undtagelsesvis at lægge Vejen 

 ad Indlandsisen bag om et og andet Kap kan køre langs med Kysten fra Pito- 

 raivik til Kap York. En Undtagelse herfra danner Strækningen Etah— Kap 

 Alexander, hvilken Strækning saa godt som hele Aaret igennem maa befares 

 ad en bred Isfod, da kun det Indre af Bugterne her lægger til. 



