542 THULE DISTRIKT 



ind til at blive et godmodigt Tilløb til en halvdod, knap nok producerende Isstrøm. 

 Selve Bræranden, der er saa godt som uden Sprækker, skraaner jævnt ud i Pea- 

 body Bugt og har paa de fleste Steder paa sin Rand en Højde, der ikke overstiger 

 50 m, og man vil med Lethed om Vinteren kunne passere den yderst ude i Rand- 

 zonen. En Undersøgelse paa den 2. Thule-Ekspedition viste, at Vandet i den øver- 

 ste Del af Kanes Bassin er meget lavt, og saa laugt som 50 km til Søs maaltes en 

 Dybde, der ikke beløb sig til mere end 40 m. 



Selve Advance Bugt, der beskyller Humboldt Bræen, bestaar af en Mængde 

 lave Holme, og hele Kyststrækningen fra Kap Agassiz er stærkt indskaaren af 

 smaa, grunde Vige, hvor en forholdsvis ringe Hævning vil blotte betydelige Land- 

 omraader. Hele Humboldt Bræens Natur forstaar man derfor forst rigtigt, naar 

 man betragter den som en Fortsættelse af den rolige spaltefri Indlandsis, der 

 gaar ned paa Inglefield Lands Østside; Humboldt Bræen reduceres derfor til en 

 jævn Isrand, Havet er naaet op til. 



Fangstforhold og Bebyggelse. Kysten af Inglefield Land, der paa Grund af 

 sine mange storslaaede Næs har faaet Navnet Nûgssuit, »De store Næs«, er i vore 

 Dage kun nu og da beboet, men har efter alt at dømme tidligere været overordent- 

 lig rigt befolket. Den Strøm af Indvandrere, der under Folkevandringen befolkede 

 Grønland, dels fra Ellesmeres Land via Pims og Baches Peninsula, dels helt 

 oppe fra Lady Franklins Bay, Stammer der havde forvildet sig hertil fra Greelys 

 Fjord, har sikkert for lange Tider ad Gangen slaaet sig ned ved de glimrende 

 Fangstpladser omkring den store Bræ. Af de mange Bopladser skal vi blot nævne: 

 AunartoK (Tøbrudsstedet), ved Renslaer Harbour, InuarfigssuaK (Det store 

 Blodbads Fjord), ifølge et gammelt eskimoisk Lokalsagn ved Marchall Bugt og 

 KåKaitsut (Lavlandet) inde i Bunden af Advance Bugt. 



Fangstforholdene i hele Distriktet karakteriseres under eet ved, at Isen 

 saa godt som aldrig bryder op ved disse Kyster. Hvert Foraar kommer en Mængde 

 almindelige Fjordsæler og Remmesæler op paa Isen, og her er praktisk talt ùtotc- 

 Fangst hele Sommeren igennem. Først henimod Midten af August ophorer den, 

 naar Smeltesoerne paa Isen bliver saa mange og saa dybe, at man ikke kan fær- 

 des i Slæde. Aabentvandsrender dannes da ude om de store Næs, og en sjælden 

 Gaug kommer Hvalrosser ind i disse ude fra AnoritÔK. Der findes mange Harer 

 inde i Landet og endnu Rener, ligesom der ude ved det aabne Hav findes mange 

 Søfugle, baade almindelige Maager og Ismaager, Alke og Ederfugle, der ruger 

 langs med Kysten, dog ikke i større Mængde. Ved Udgravning af tre Husruiner 

 ved Renslaer Harbour fandtes en Stump af en Hvalbensslæde, et Hvalhoved 

 bygget ind i Muren og endvidere Hoveder af Hvalros, Bjørn og Moskusokser for- 

 uden en Mængde almindelige Sælknogler. Mange Kodgrave fandtes rundt omkring. 



I Omegnen af Marchall Bugt findes ikke mindre end 60 Husruiner, heraf alene 

 ved Bopladsen InuarfigssuaK 18 gamle Hustomter og mange Teltringe og Kød- 

 grave. I Muren fandtes Rester af Hvalknogler, i Møddingen Ben af Hvalrosser, 

 Remmesæl, Sæl, Moskusokser, Ren, Ræv og Harer. 



