550 THULE DISTRIKT 



Eskimoerne havde Adgang til det reddende ferske Kod. De Belønninger, man 

 gav dem, var Knive, Synaale, Træ og lignende. Ved Kanes Bortrejse hændte der 

 imidlertid noget, der virkelig fik Betydning for Stammen, og det var, at hans Tolk 

 og Hundekusk, Sydgrønlænderen Hans Hendrik, misfornøjet med sin egenraa- 

 dige og despotiske Chef, flygtede fra Ekspeditionen og tog Ophold blandt Polar- 

 eskimoerne. Hans Hendrik stammede fra den danske Koloni Fiskernæsset i Syd- 

 grønland og kom saaledes fra et Frændefolk, der allerede gennem mange Gene- 

 rationer havde levet under Paavirkning af Civilisationen. Hans Betydning som 

 Midler mellem Stammen og de hvide Mænd maa ikke undervurderes i en Omtale 

 af Kap Yorkernes Udviklingshistorie, og det synes, som om denne Mand, der i 

 Forhold til sine nye Landsmænd sad inde med en betydelig Verdenskundskab, 

 har været i Besiddelse af en ikke ringe Autoritet. Hans Hendrik, der giftede sig 

 med en Polareskimo, opholdt sig her i Stammen i fem Aar uden at kunne faa Lej- 

 lighed til Hjemrejse, og kom siden til at deltage i Hayes' Ekspedition 1861—62 

 med Overvintring i Nærheden af Etah. Hayes var imidlertid en overmodig Mand, 

 der ikke havde nogensomhelst Forstaaeke af Eskimoerne og deres Karakter, og 

 hans Ophold fik derfor absolut ingen Betydning for Befolkningen. Endelig var der 

 Halls Ekspedition med »Polaris«, der i 1872—73 overvintrede lige Norden for 

 Etah, efter at deres Skib var forlist omtrent ved Littleton Øen. De omgikkes vel 

 Eskimoerne venskabeligt, men fik ikke nogen Indflydelse paa deres Erhvervs- 

 kultur. 



Det var først efter at Peary havde valgt Thule Distrikt som Basis for sine 

 Ekspeditioner til Nordpolen, at en hel ny Tid skulde oprinde for Polareskimoerne, 

 der indtil da havde staaet paa et fuldstændigt Stenaldertrin. 



Som omtalt andetsteds havde Hvalfangerne vel allerede gennem adskillige 

 Generationer haft Forbindelse med Befolkningen, der ved Foraarstide strømmede 

 sammen baade ved Kap York og ved Saunders for at tuske ; men det synes som 

 om det kun har været Artikler som Træ, Jern og Knive, der spillede nogen Rolle 

 ved disse Handeler. En Revolution paa Erhvervskulturens Omraade kom først 

 med Peary. Han skulde bruge Eskimoerne til sine Rejser, men samtidig med, 

 at han indsaa det formaalstj enlige i at lempe sig efter deres Kultur og Teknik, 

 hvor de havde naaet en Fuldkommenhed, der maatte anses for den højeste paa disse 

 Breddegrader, blev det naturligvis upraktisk for en Nordpolsfarer at færdes med 

 et Folk, der kun benyttede Bue og Pil. Og med Skydevaabenets Indførelse kom 

 den nye Tid. Hertil kom desuden mange andre Omstændigheder, som bidrog til 

 med et Slag at føre dem ud af Stenalderkulturen og lige ind i en moderne ameri- 

 kansk Verden. Peary opkøbte nemlig systematisk alt, hvad der var af Redskaber 

 og Nyttegenstande fra den gamle Tid : Buer og Pile, Vægstensgryder, Benknive, 

 kunstfærdigt indlagte med Meteor jærnstumper o. a. gik til de amerikanske Musæer, 

 ligesom de tre Meteorsten selv, Befolkningens eneste Adgang til at forsyne sig med 

 Jærn, blev ført bort. Samtidig erstattedes det alt med hvide Mænds Opfindelser, 

 og saaledes gik det til, at Polareskimoerne i Løbet af knap en Menneskealder i 

 moderne teknisk Henseende naaede langt forud for deres Stammefrænder saavel i 



