566 THULE DISTRIKT 



Omverdenen, i Længden kunde blive en Fare for deres Fremtid, og navnlig 

 maatte man regne med, at naar engang Nordpolseks] »editionerne var afsluttede, 

 maatte Udviklingen og alle Tilknytningspunkter komme ind i en ny Fase. 



Danmark, som i Forvejen stod med et Moderlands Ansvar overfor de øvrige 

 indfødte i Grønland, maatte naturligt udvide sit Virkeomraade til ogsaa at om- 

 fatte de isolerede Polareskimoer. Et Forsøg paa at ordne dette Spørgsmaal bar 

 da ogsaa gentagne Gange været gjort. Første Gang umiddelbart efter den 

 danske litterære Ekspeditions Hjemkomst i 1904 paa Ekspeditionens Initiativ. 

 Men fra samme Øjeblik, som Suverænitetsspørgsmaalet blev taget op til Drøftelse, 

 viste der sig Vanskeligheder med Hensyn til direkte Fortsættelse af dansk Ar- 

 bejde under Statskontrol og Monopol. Mylius-Erichsens Agitation førte kun til, 

 at der i Aaret 1905 for private Midler, skaffet til Veje af Missionsinteresserede, 

 fragtedes et af den kongelige grønlandske Handels Skibe, Damperen »Fox«, som 

 i Sommerens Løb med danske Embedsmænd om Bord, en Præst, en Læge 

 og en Kolonibestyrer, sejlede til det nuværende Thule i North Star Bay og 

 aflossede en Skibslast Gaver, bestaaende af Bøsser, Ammunitiom, Træ og mange 

 nyttige Redskaber. Dette blev Indledningen til, at der i Aaret 1909 af »Den Grøn- 

 landske Kirkesag« oprettedes en dansk Missionsstation ved Thule. Den grønlandske 

 Præst, Gustav Olsen, har siden da arbejdet heroppe som Missionær med det 

 Resultat, at en Del Familier af de indfødte nu er døbte, og at en ikke ringe Del 

 af Ungdommen kan læse og skrive. 



Begyndelsen var nu gjort. Allerede nu vajede det danske Flag over en Virk- 

 somhed, der betød, at dansk Initiativ havde flyttet Grænsen for dansk — grøn- 

 landsk Kolonisationsarbejde op Norden for Uperniviks Distrikt. Tilbage stod nu 

 kun ogsaa materielt at betrygge Stammens Fremtidsbasis. Missionen, som ogsaa 

 indsaa Nødvendigheden heraf, havde straks aabnet en lille Butik, hvor Be- 

 folkningen kunde tiltuske sig det nødvendigste, men af mange Grunde var 

 man dog helst fri for denne Sammenblanding af Handel og Mission. Dette var 

 Grunden til, at jeg i Aaret 1910 i Samarbejde med Peter Freuchen oprettede den 

 arktiske Station Thule. Det var mig klart, at det havde Betydning, at et dansk 

 Handelsforetagende knyttedes til denne Del af Grønland, ikke mindst fordi de 

 gunstige Jagtvilkaar ellers vilde føre til, at andre Nationer tog denne Opgave 

 op. Det nordligste Grønland skulde være dansk, ligesom alt det øvrige. Kendt 

 som jeg gennem flere Overvintringer var med Forholdene, vidste jeg paa For- 

 haand, at en saadan Station vilde have sine Eksistensbetingelser, men forinden 

 Realisationen paabegyndtes, blev den danske Stat spurgt om, hvorvidt det 

 kunde tænkes, at man heroppe vilde oprette en Koloni i Fortsættelse af de øvrige 

 i Grønland. Først da Svaret lod paa, at det indtil videre maatte overlades det 

 private Initiativ, førtes min Plan ud i Livet. 



Den arktiske Station havde to Opgaver: paa den ene Side skulde den som 

 Handelsstation være Mellemmand mellem Polareskimoerne og Civilisationen, 

 idet den samtidig med at den skaffede de indfødte de af Civilisationens Produkter, 

 der nu var blevet dem uundværlige, skulde vaage over, at der ikke tilfortes Stam- 



