A N:o 1) 



Om lertiiir pinenhydroklorid. 



33 



valenserna ingå uti molekylens ringsystem och således på 

 sätt och vis äro acetylenartadt bundna ^) icke hvar för sig 

 upphof åt olika stereoisomera former, men väl framkallar 

 svstemet 3 stereoisomeri. Gör man sig därför en föreställ- 

 ning om den tertiära pinen-hydroklorid-molekylens lagring 

 i rvmden, om dess konfigurationsformler, så kunna de fram- 

 ställas genom bilder af följande utseende, i hvilka de uti 

 papprets plan liggande bindestrecken äro angifna med van- 

 liga, de framför papprets plan med gröfre, och de bakom det- 

 samma med punkterade streck: 



Cl CIL CH. Cl 



I. 



\ 



Cs 



II. 



\ 



ca 



H 



H 



\ 



4H,C 



C2 



4//„C 



C2 



\ 



CH, 



{CHshC CH, 



hCH, 



-Cl 



hCH, 



\ 



-Cl 



H 



H 



Som synes består olikheten däri, att i det ena fallet 

 (formeln I) kloratomen i systemet 3 befinner sig framför det 

 med papprets plan sammanfallande ringplanet och således 

 ligger på samma sida därom som den till fyrringen hörande, 

 likaledes framför det öfriga ringplanet liggande gruppen 

 {CH^2C<C I det andra fallet (formeln II) ligger däremot 

 kloratomen bakom det öfriga ringplanet och korresponderar 

 med gruppen ^CH^ i fyrringen. 



Att denna olika konfiguration skall förorsaka, att klor- 

 atomen vid klorväteafspjälkningen ur den tertiära hy d ro klo- 

 riden CiqUijCI fullständigt eller i öfver^ägande grad kan 

 utträda med en väteatom vid kolatomen 4, i det andra åter 

 med den enda väteatomen vid kolatomen 2, måste betraktas 



') Jämför O. Aschan. Struktur- och stereokemiska studier inom kam- 

 fergruppen. Acta. Snc. Scient. Fenn., Tom. XXI. \:o .t, sid. 125 (1895). 



3 



