öfversigt af Finska Vetenskaps-Societetens Förhandlingar. 

 Bd. LVII. 1914—1915. Afd. A. N:o 3. 



Om en genom ett isotropt system av spiralfor- 



miga resonatorer alstrad rotationspolarisation 



av de elektromagnetiska vågorna 



Karl F. Lindman. 



Inledande öfversikt. 



1. Den av Arago (1811) först upptäckta och av 

 B i o t under en lång följd av år (1813 — 1860) närmare under- 

 sökta vridning eller »rotation» (gyration), som det polarise- 

 rade ljusets vibrationsplan undergår vid ljusstrålarnas gång 

 genom s. k. aktiva substanser, förklarade F r e s n e 1, så- 

 som bekant, genom det av honom även experimentellt 

 bekräftade antagandet, att det rätlinigt polariserade ljuset 

 kunde anses sammansatt av tvenne i motsatta led cirkulärt 

 polariserade vågrörelser, vilka i de aktiva ämnena fortplan- 

 tas med olika hastighet. Såvida ljusets absorption icke kan 

 försummas, vilket dock hos de flesta genomskinliga ämnen 

 är fallet, kan emellertid det ur det aktiva skiktet utträdande 

 ljuset endast då vara rätlinigt polariserat, när de båda nyss- 

 nämnda vågrörelsekomponenterna absorberas lika starkt; 

 i annat fall måste svängningsrörelsens bana hava formen av 

 en ellips^), varvid, i fall absorptionen är av ringa storlek, ellip- 



') Se t. ex, W, Voigt, Magneto- und Elektrooptik, p. 34; 1908. 



