A N:o 3) Om rolationspolarisation av de elektromagn. vågorna. 7 



självfallet tvenne analoga ekvationer. Genom införande av 

 vanliga exponentialuttryck för periodiska förändringar och an- 

 vändning av de fundamentala M a x w e 1 Tska ekvationerna 

 erhåller man sedan, utgående från dé nyssnämnda likheterna, 

 ett system av differentialekvationer, vilka innehålla en full- 

 ständig teori för ljusföreteelserna hos naturligt-aktiva iso- 

 tropa medier. 



Det följer av dessa ekvationer, att en i ett planparallellt 

 aktivt skikt i normal riktning infallande räthnigt polariserad 

 våg delas i tvenne cirkulärt polariserade vågor med olika 

 fortplantningshastighet, genom vilkas superposition en rät- 

 linigt polariserad våg åter uppstår (förutsatt, att absorptio- 

 nen kan försummas), vars poJarisationsplan inom skiktet 

 vrider sig kring ljusstrålens riktningslinje om en vinkel, som 

 är proportionell mot det aktiva skiktets tjocklek och för ett 

 skikt av tjockleken ett angives av uttrycket 



2) (p=:E — ^ 



-k' -K 



i vilket I betecknar ljusets våglängd (i vakuum),?.^, den våglängd, 

 som motsvarar en viss elektrongrupps egensvängningar samt 

 A'^ en av denna elektrongrupp och det ifrågavarande ämnet 

 beroende konstant 1). Ehuru giltigheten av denna formel för- 

 utsätter, att \ icke alltför nära överensstämmer med X/,, in- 

 ser man dock, att rotationen (p bör — vilket även av erfa- 

 renheten bekräftas — vara störst för de ljussorter, vilkas 

 period nära överensstämmer med en elektrongrupps egen- 

 svängningsperiod, alltså i de delar av spektret, där absorptio- 

 nen är störst, och att (p kan växla förtecken, då man passerar 



kraft (»friktionen»), som är proportionell mot hastigheten -^ och en kon- 

 stant r. Faktorn e', som förekommer i de båda sista termerna, utvisar, att 

 de rörelsen motverkande krafter, som angifvas av dessa negativa termer, 

 äro oberoende av laddningens förtecken. 



*) Uttrycket 2j följer av tvenne av D r u d e härledda ekvationer (form- 

 lerna 6) och 19) i Drude's Lehrb. d. Optik, p. 371 och 374; 1900), om 

 man i dem i stället för svängningstiderna t och th inför de motsvarande 

 våglängderna X och P.^. 



