A N:o 3) Om rotationspolarisation av de elektromagn. vågorna. 23 



Det framgår av denna tabell, att för 



I 



-^ 13 cm och för 



< 



7.7 cm de observerade värdena på rotationsvinkeln t. o. m. 



noggrannare än man kunnat vänta sig överensstämma med de 

 enligt formeln 2 a) beräknade värdena. Denna överensstämmelse 

 innebär tillika en direkt verificering av samma formel ^). Att en 

 så stor överensstämmelse mellan de beräknade och de obser- 

 verade värdena, som den tabellen utvisar, överhuvudtaget 

 kunnat uppnås beror till icke oväsentlig del därpå, att de 

 spiralformiga elementen av det aktiva skiktet, enligt vad 

 tidigare påvisats, hava en ganska skarpt utpräglad egen- 

 svängningsperiod, tillföljd varav den motsvarande vågläng- 

 den Iq kunnat genom undersökning av svängningsellipsens 

 ställning med stor noggrannhet bestämmas. 



9. Man erhåller en ganska åskådlig framställning av 

 svängningsbanans och vridningsvinkelns förändring med våg- 

 längden vid passerandet av resonatorsystemet M^is egenvåg- 

 längd, om man, såsom i fig. 6 visas, uppritar de resulterande 



^) På optisk väg kan en dylik direkt verificering av formeln 2 a) icke 

 ernås. Utom att de aktiva elektronernas egensvängningsperiod icke kan 

 direkt bestämmas (hos de optiskt aktiva ämnena), är även hela den förut- 

 sättning om elektronernas svängningsrörelse under inverkan av virvelfor- 

 migt fördelade krafter, varpå teorin för fotogj^rationen vilar, av rent hypo- 

 tetisk natur (jmf. sid. 10). 



