A N:o 3) Om rotationspolarisation av de elektromagn. vågorna. 25 



1Tc/nv 



Halva våglängden lA) 

 Fig. 7. 



av en utpräglad egensvängningsperiod hos det absorberande 

 systemets element. Att absorptionsmaximet till sitt läge 

 icke fullständigt motsvarar resonatorsystemets egenvåglängd 



M = 9,6 cm) utan är något litet förskjutet i riktning åt de 



större våglängderna till utgör sannolikt en verkan av de tal- 

 rika absorberande elementens anhopning. Enligt P 1 a n c k's 

 elektromagnetiska dispersionsteori i) bör nämligen en dylik 

 förskjutning av absorptionsmaximet äga rum hos medier 

 med stark absorption, vilka kunna tänkas sammansatta av 

 eller innehålla ett stort antal regellöst ställda elektromagne- 

 tiska resonatorer med en enda tydligt utpräglad egenperiod. 

 Extinktions- eller absorptionskurvorna för medier av denna 

 typ karaktäriseras av P 1 a n c k på följande sätt: »sie ent- 

 halten einen breiten Streifen metallischer Absorption, dessen 

 Maximum aber nicht mit der Wellenlänge der Eigenperiode 

 eines einzelnen Resonators zusammenfällt, sondern gegen 

 diese mehr öder weniger beträchtlich nach der Seite der 

 längeren Wellen hin verschoben erscheint. Der Abfall der 

 Extinktionskurve vom Maximum nach der Seite der länge- 

 ren Wellen hin ist immer steiler als der nach der entgegenge- 

 setzten Seite.» Vi finna att denna karakteristik fullständigt 

 passar in på absorptionskurvan i fig. 7, Emedan även för- 

 utsättningarna för P 1 a n c k's teori (utpräglad egenperiod 

 hos resonatorerna och ett avstånd mellan närbelägna resona- 



*j M. Plan c k, Berliner Berichte, p. 474; 1892 och p. 480; 1903. 



