A N:o 3) Om rotationspolarisation av de elektromagn. vågorna. 29 



Kurvan IV i fig. 8 erhölls med ett system av 200+200 

 venstervridna spiraler, bestående av systemet Mg jämte ett 

 nytt system M^, som innehöll 200 av systemet M^-.s element. 

 I överensstämmelse med den på sid. 17 fastställda lagen finna 

 vi av denna kurva, att rotationsvinkeln fördubblades, då det 

 aktiva skiktets tjocklek (resp. de aktiva resonatorernas 

 antal) ökades till det dubbla. Samtidigt ökades även i av- 

 sevärd grad förhållandet mellan svängningsellipsens mindre 

 och större axel. Absorptionen, som vid användning av det 

 enkla systemet Mg utgjorde 100— (82 +3) =15% (se kurvan 

 II), var nu enligt kurvan IV lika med 100— (67 +5) =28 %. 

 Det tidigare nämnda av 200 venstervridna plus 200 höger- 

 vridna spiraler bestående sammansatta systemet (Mg-f-Mg) 

 absorberade enligt kurvan III 100 — 71 =29 % eller således 

 åtminstone i det närmaste lika mycket som det senast 

 betraktade systemet. Av de 85 % av den direkta strålnings- 

 intensiteten, som systemet M^ genomsläppte, genomsläppte 

 systemet M^' i sin tur ^^/^^ eller 85 %. I enlighet med vanliga 

 absorptionslagar växte sålunda absorptionen i geometrisk pro- 

 gression, då det absorberande skiktets tjocklek ökades i aritme- 

 tisk progression. 



Genom gradvis och småningom skeende ökning av skik- 

 tets tjocklek sökte jag utröna, huruvida icke absorptionen 

 påverkades av en genom flerfaldiga inre reflexioner alstrad 

 interferens (analog med ljusets interferens hos tunna la- 

 meller). Den sålunda erhållna kurvan, framställande absorp- 



l 

 tionen såsom funktion av skiktets tjocklek för -=11,4 cm, 



visade visserligen några mindre höjdvariationer, men dessa 



voro dock av så ringa storlek och så litet regelbundna, att de 



nästan föllo inom observationsfelens gränser. Detta negativa 



resultat kan måhända förklaras därigenom, att absorptionen 



för vågor av längden 2 x 11,4 cm var relativt stor. Det synes 



därför icke uteslutet att man genom upprepning av detta 



försök méd vågor av lämpligare längd skulle kunna påvisa 



en interferens av antytt slag. 



Äo 

 12. Då halva våglängden var =9,6 cm eller således = -— ' 



di 



