6 Harald Lunclund. (LVII 



För att avbilda det lysande spänningsfältet mellan elektro- 

 derna B och C på spektrografernas spaltöppningar K och L 

 (fig. 1) användes två Z e i s s-Tessarer H och / med en 

 brännvidd av 5 cm och ett öppningsförhållande av 1 : 3,5. 



De elektriska komponenternas polarisationsförhållanden 

 klargjordes därigenom, att mellan spektralröret och vardera 

 Z e i s s-linsen placerades en W o 1 1 a s t o n-skiva F och G 

 sålunda, att de båda genom dubbelbrytning alstrade bilderna 

 fingo samma intensitet och framträdde den ena ovanom 

 den andra. Härigenom åtskiljdes de parallellt med kraftlin- 

 jerna svängande komponenterna från de övriga, som svängde 

 vinkelrätt mot fältet. 



Vid fotograferandet begagnade jag så gott som uteslu- 

 tande Agfa-plåtar (Extra rapid). Blott en gång kom vid en 

 24-timmars exposition med gitterspektrografen en känslig 

 Wellington plåt till användning. 



Är det vid en undersökning sådan som den föreliggande 

 lämpligare att låta kanalstrålarna emitteras i samma rikt- 

 ning som fältet (Gleichschaltung) eller erbjuder tvärtom det 

 motsatta riktandet av fältet (Gegenschaltung) större för- 

 delar? Svaret på frågan framgår av det följande. 



Då kanalstrålarna och fältet äro likriktade, genomgås 

 spänningsfältet ej blott av de i detsamma utifrån inträn- 

 gande positiva kanalstrålarna, utan där uppstå dessutom 

 genom stötjonisering atomjoner, som accelereras i fältstyr- 

 kans riktning och ge upphov åt sekundära kanalstrålar. 

 Dessa ha sålunda samma riktning som de primära kanal- 

 strålarna, och därför har ock intensitetsdifferensen mellan 

 komponenterna i vartdera fallet samma förtecken. Kommu- 

 teras åter fältet, få de sekundära kanalstrålarna motsatt 

 riktning i förhållande till de primära och deras intensitets- 

 differens ändrar tecken. Den genom superposition uppkom- 

 mande intensitetsdifferensen, vilken är föremål för observa- 

 tionerna, får sålunda alltid ett mindre värde, då fältet är 

 riktat mot kanalstrålarna. Ja, om spänningsdifferensen 

 mellan elektroderna C och B är större än katodfallet, som 

 alstrar kanalstrålarna, kan det inträffa, att intensitetsdiffe- 

 rensen blir omärklig. Vid undersökning av intensitetsförhål- 



